Alle karakterer og begivenheder i denne dramaserie er fiktive.
Light Shop
FOR FEM ÅR SIDEN
Har du sovet godt?
Er det morgen?
Ja, det er morgen.
Er jeg på hospitalet?
Har jeg været her hele tiden?
Du var på intensiv i en måned.
Det føles længere end det.
Tænk på det som en drøm.
Man kan tage en kort lur, men det føles, som om man har drømt for evigt.
Jeg forstår.
Tiden er vel anderledes der.
Der?
Jeg bliver hele tiden forvirret over, hvor jeg er, og hvilken dag det er.
Det er delirium.
Bare rolig.
Patienter på intensiv oplever det ofte efter en stor operation.
Du skal behandles, selv efter du har forladt hospitalet.
Du må vænne dig til det på et tidspunkt.
Jeg vidste ikke, hvor smukt lyset var.
Glædelig jul.
Jeongwon, jeg vil gerne overflyttes, når jeg kommer tilbage til skolen.
Jeg vil have en anden drøm.
Tak for den her.
Behold den.
Det er min julegave til dig.
Tak.
Jesus genopstod også efter tre dage. Tag den som en gave.
KOM NU, YOUNGJI KOM TILBAGE TIL OS
Du tøvede ikke engang.
Jeg vil være som dig.
Seng B1, hændelse!
Pis.
Hvorfor bliver respiratoren ved med at falde ud?
-Ring til divisionschefen. -Ja.
God hændelse.
Tog jeg fejl?
OVERSKRID IKKE POLITIETS LINJE UNDER EFTERFORSKNING
Hvor er jeg?
Den kan stadig ikke åbnes.
Hvad gør vi?
Lad os vente en dag mere.
Okay.
NAVN: LEE JIYOUNG NOTAT: BEGRAVELSE PLANLAGT
AFSNIT 8 LYS
For guds skyld.
IKKE I RUTE
Undskyld.
Vær forsigtig.
Kim Hyunmin.
Ved du stadig ikke, hvem jeg er?
Kan du stadig ikke huske noget?
Hvad?
Hvor længe bliver du her?
Hvornår stopper du?
-Hvorfor genkender du mig ikke? -Hey …
-Hvorfor kan du ikke? -Hvad er der galt med dig?
Hvad fanden?
Elskede du mig overhovedet?
Hvad?
Elskede du mig overhovedet?
Hvad …
Hvad vil du have, at jeg skal gøre?
-Jøsses. -De kan ikke se os.
Kun du kan se mig.
Hvad siger du? Hallo?
Hey. Undskyld mig, kan du ikke høre mig?
Hvornår kan du endelig huske mig?
-Jeg har ikke meget tid tilbage! -Hvad …
Hvad?
-Hvorfor ved du det ikke? Hvorfor? -Hvad fanden er det her?
Hvorfor er jeg sådan her? Hvad foregår der?
Vågn op.
-Vågn op. -Hvad?
Vågn op!
Undskyld. Hvorfor genkendte jeg dig ikke?
Hvorfor genkendte jeg dig ikke?
TJEK IND TJEK UD
Du godeste.
Den kan ikke åbnes.
Du godeste.
Vi kan ikke vente længere.
Lad os flå døren op og gøre liget klar.
Okay.
Græd ikke.
Hvad skal vi …
Hvad gør vi nu?
Hvad skal jeg gøre?
Jeg vil bede dig om en tjeneste.
En tjeneste?
Ja, hvad er det? Fortæl mig hvad som helst.
Vil du gøre alt for mig?
Ja, selvfølgelig. Jeg vil gøre alt for dig.
Tag hen til lampebutikken.
Hvad?
Sig, du har brug for noget.
Og find en pære, der lyser, når du kommer tæt på den.
Du skal finde den, som om det var din egen vilje.
Når jeg kommer tæt på?
Jeg ved ikke, hvad du mener. Hvad skal det betyde?
Find dit lys uanset hvad.
Undskyld.
Er du også død?
Det er jeg også.
Undskyld.
Det er min skyld.
Undskyld.
Jeg vidste, at der var problemer med bremsen den dag,
men der var folk, der ventede,
og jeg ventede med at få dem tjekket hos firmaet for at spare penge.
Jeg kom med undskyldninger.
Undskyld.
Det er min skyld.
Hvis bare jeg havde set det komme.
Det er din skyld.
Det er på grund af dig.
Men jeg er glad for, du kom for at undskylde.
Undskyld.
Jeg er virkelig ked af det.
Et uheld er ikke noget, mennesker kan undgå.
Vi er uheldige,
og det er du også.
Men bebrejd ikke dig selv for denne ulykke,
fordi den var efter os alle.
Hvor skal du hen nu?
Jeg ved det ikke.
Jeg bliver ved med at lede.
Der er ikke meget tid tilbage.
Jeg finder dem, der er i live, og tager dem med til lysbutikken.
Du prøver at sende dem tilbage.
Også mig.
Alt vil blive glemt.
Du må lede efter dem.
Tag til Somang-lejligheden.
Hvor bor du?
Somang-lejligheden.
Undskyld.
Jeg er virkelig ked af det.
Jeg har ledt i lang tid.
Det er ikke for sent at tage dig …
Undskyld …
Undskyld.
Mor.
Mor?
Hvad kan jeg hjælpe med?
Du må ikke komme herom.
Kan du ikke høre mig?
Du er allerede død.
JOO HYUNJU
Bor du sammen med din mor?
Ja, det er bare os to.
Hyunju er stadig i live, ikke?
Hun må selv komme her.
Kan du ikke få hende herhen?
Det kan jeg ikke.
Jeg lover, at jeg kommer tilbage.
Yuhui.
-Yuhui. -Far.
Far er tilbage. Undskyld, det tog så lang tid. Undskyld.
Du er okay nu.
Hvad …
Gå ikke.
Jeg kom for din skyld.
Hvad?
Jeg mødte din mor på vejen.
Kender du min mor?
Din mor kunne ikke tale.
Jeg har noget at fortælle dig på vegne af din mor.
Vil du høre på mig?
Åh nej. Er du okay?
Ved du, hvorfor jeg er sådan?
Nej.
Vi har mødt hinanden før.
Genkender du mig?
Altså …
Du ved sikkert ikke, hvad der er sket med dig, eller hvor du er lige nu.
Hvad mener du?
Åh nej. Hr.!
Er du okay?
Undskyld mig, frue.
Hun kan ikke se os.
Hvad?
Jeg ved, det er forvirrende.
Tænk over det.
I det øjeblik du er opmærksom på det, vil du indse det.
Hvad mener du?
Har jeg tjekket alles tilstedeværelse? Kom så i gang med at læse.
Skal vi gå ned i butikken efter timen?
Jeg skal løbe et ærinde for min mor.
-Jeg vil med. -Jeg vil med.
Hey, betaler du?
Pokker. Jeg er her stadig.
Hej.
Hr.
Hvad sker der?
Undskyld.
For hvad?
Undskyld.
Jeg ville virkelig gerne fortælle dig det her.
Nej, vent.
Hvad foregår der?
Jeg tror ikke, jeg kan køre dig hele vejen til lampebutikken.
Lampebutikken?
Jeg vil fortælle dig, hvad din mor sikkert ville sige.
Hun prøver så desperat
at sende dig tilbage.
Nej, mor.
Jeg vil ikke, mor.
Nej.
Må jeg bare bo sammen med dig?
Jeg vil bo sammen med dig, mor.
Jeg vil ikke afsted, mor.
Jeg vil blive hos dig.
Nej, mor.
Nej!
Jeg vil være sammen med dig!
Nej, mor. Nej!
Nej!
Nej. Du er her.
Jeg vil ikke afsted, mor.
Jeg vil bo sammen med dig. Mor, kom nu.
Jeg vil blive hos dig.
Jeg vil ikke afsted…
Mor …
Din far venter på dig.
Nej.
Mor …
Nej, mor. Gå ikke.
Jeg vil være sammen med dig. Mor, gå ikke.
Kan jeg ikke bare blive hos dig?
Jeg vil ikke!
Græd ikke.
Okay.
Hyewon.
Ja.
LAMPEBUTIK
Hvad kan jeg hjælpe med?
Leder du efter noget?
Så det er her.
God hændelse.
Ring til divisionschefen og sig, at hun er vågnet.
Okay.
Hyewon, jeg er tilbage.
Så det er min.
Lad os aldrig mødes igen.
Hvad sker der, hvis den går i stykker?
Kan jeg så bo her?
Folk kan bo hvor som helst.
Så vil jeg hellere bo sammen.
Er du okay?
Ja.
Hun vågnede helt sikkert, lige før hun døde.
Måske var det terminalt klarsyn.
Hun så sikkert et lys. Kom så.
Gør, som jeg siger.
Okay.
Gå så.
Jeg kommer efter dig.
Find dit lys uanset hvad.
Hvordan kan jeg hjælpe dig?
Jeg er her, fordi jeg har brug for noget.
Du skal finde den, som om det var din egen vilje.
Og find en pære, der lyser, når du kommer tæt på den.
Rør ikke ved noget.
Jeg sagde, du ikke skulle røre ved noget.
Det er ikke din vilje.
Hyunmin!
EUGENE UNIVERSITETSHOSPITAL
TRE MÅNEDER SENERE
Vi ses senere.
Fortsæt det gode arbejde.
Hvorfor melder du dig altid frivilligt til at arbejde om natten?
Det var altid aften der.
Hvad?
Farvel.
-Vi ses senere. -Farvel.
-Vi ses. -Farvel.
Jeg har hørt, du bliver udskrevet i dag.
Youngji.
Du skal komme tilbage for at få behandlet dit ben. Hvad med delirium?
Ja, det er blevet meget bedre.
Godt. Det bliver kun bedre.
Men det er stadig forvirrende.
Hvor jeg er, eller hvilken dag det er.
Sover du godt?
Fra tid til anden vandrer jeg rundt i min drøm.
Men det er okay.
Når jeg vågner, er jeg gennemblødt af sved,
men mærkeligt nok er det varmt i hjertet.
Okay.
-Det er til dig. -Til mig?
Ja, det er en gave.
Wow.
Hvad er det? Jeg er ikke et barn.
Se her.
Ta-da.
Så du ikke farer vild i mørket.
Jeg går nu.
Vi ses, Youngji.
Hvorfor ses vi igen? Planlægger du at komme til skade igen?
Glem det. Sig farvel her.
Lad os aldrig mødes igen.
Okay.
Vent, Youngji.
Ja?
Det har jeg hørt før.
Hørt hvad?
"Lad os aldrig mødes igen"?
Den mand er meget brysk, men stadig rar.
Hvad?
Farvel.
Lyset er godt og lyst.
Hej.
Du skal finde lyset.
Du må gøre noget!
Du skal finde lyset!
Du skal finde lyset.
Hvad? Har du en hund?
Jeg endte med en.
Der var nok en ulykke til.
Jeg har mange beboere.
Hvem ved?
Om de bliver beboere,
eller om de kun skal være der midlertidigt.
Passageren stiger af.
Bussen kører nu.
Hyunju.
Hyunju?
Vi er her. Vågn op.
Ja. Er vi hjemme?
Det er ikke hjemme. Du er i skole.
Ja. Skole.
Er du okay?
Ja.
Er du sikker på, at du vil i skole og ikke på hospitalet?
Ja. Jeg har ikke delirium længere, far.
Ja. Det er min pige.
Ja. Jeg er din datter.
Jeg gik glip af prøverne, men jeg bør stadig gå i skole.
Jeg vil også se mine venner.
Okay. Jeg henter dig senere.
Nej, det er kun et par stop. Jeg tager bare bussen.
Nej, jeg venter på dig ved porten efter skole.
Okay.
Hyunju.
Held og lykke. Du kan godt.
Husk, at far passer på dig. Okay?
Okay.
JOO HYUNJU
Jeg kan godt.
Nu hvor prøverne er overstået, er det tid til at afslutte gruppeprojektet.
Fordi Hyunju var fraværende, kom hun ikke med i nogen gruppe.
Hvilken gruppe skal hun være med i?
Frue, må jeg springe gruppeprojektet over?
Hvad? Hvorfor?
Jeg har været væk i al den tid, så …
Nej, sig ikke det. Det er okay.
Bare rolig. Hun kan være med nu, ikke?
Ja, lad os arbejde sammen.
Vær med i min gruppe.
-Ja, vær med i min gruppe. -Vær med i min.
Det er okay.
Må jeg gå hen på sygeplejerskens kontor og hvile mig?
Hvad er der galt? Hvorfor? Har du det ikke godt?
Ja.
Okay, hvil dig lidt.
Få noget hvile.
Når du kommer tilbage, så vær med i min gruppe.
Okay, alle sammen.
Afslut gruppeprojektet, og gør jer klar til præsentationen.
Ja.
SYGEPLEJERSKENS KONTOR
Det er iskoldt.
Det sted var også ægte.
Mor, jeg kan huske alt.
Jeg fik ikke engang behandling for mit delirium for at huske dig.
Jeg er glad for, det sted findes, mor.
LAMPEBUTIK
Far, det er mig.
-Hey. -Jøsses, det er så koldt.
Det sner så meget udenfor. Hey.
Hej.
Jøsses, det er iskoldt. Jøsses.
Jeg føler, mine ører falder af.
Far, hvornår lukker du butikken?
Jeg skal være åben, indtil solen står op.
Du må være træt. Du bør lukke den tidligt.
Det er fint.
Sid ned her.
Vil du have noget slik?
Tror du, jeg er et barn?
For mig er du.
Lad mig åbne den.
Max brokker sig.
Jeg elsker, når det sner.
Det er den samme sne.
LAMPEBUTIK
SIDSTE AFSNIT UAFSLUTTET SAG
Hvad …
PARK SEONU
Fryser du ikke?
Du bliver forkølet.
Tak, fordi du taler med mig.
Det var så lidt. Hvilken klasse går du i?
Vi har mødtes et par gange før. Kan du ikke huske det?
Du vinkede til mig.
Gjorde jeg?
Du talte endda til mig.
Undskyld. Jeg troede, jeg var alene.
Jeg har aldrig haft en ven før.
Så sagde du hej til mig.
Men efter du gik, var jeg alene igen.
Så jeg fulgte efter dig hertil.
Vil du være min ven?
Jeg har også en hemmelighed.
Kom ud.
Jeg kom, fordi jeg hørte, der var et spøgelse her.
Kom ud.
Skal jeg tale høfligt?
Hr. Kim Sanghoon. Kom ud.
Så du kom igen.
Vidste du, jeg ville komme?
Da jeg sagde "kom igen", sagde du ja.
Hvad med at vi tager det roligt og taler sammen?
Giv mig en kop kaffe.
Men jeg har kun pulverkaffe.
Hr. Kim, drikker du kun pulverkaffe?
Ville du ikke tale roligt?
Lad os prøve noget nyt, skal vi?
Det er akavet ansigt til ansigt. Og jeg ved ikke engang, hvor gammel du er.
Jeg troede ikke, det generede dig.
Hvis jeg ikke kendte dig helt, ville det ikke være så akavet, som det er nu.
Det minder mig om noget.
Jeg kender ikke engang dit navn.
Jeg er Yang Sungsik.
Hvad er der med det her?
Jeg har villet gøre det her.
Man skal ikke skåle til en begravelse.
Er det ikke okay, så længe de døde tillader det?
Jeg kunne ikke tage til din begravelse, fordi jeg var på hospitalet.
Din idiot!
Hvad er der galt med dine øjne?
Jeg ville tjekke.
Jeg hørte først, da jeg forlod hospitalet,
hvordan du reddede mig.
Det var en nødsituation.
Tak, og undskyld.
Ja?
Du prøvede at lokke mig til lysbutikken, ikke?
Du fandt den. Så gik du ud og vandrede igen.
Tak, fordi du reddede mig.
Jeg gjorde kun, hvad jeg var nødt til.
Så hvad er det, du laver?
Jeg sender dem, der ikke burde være her, til det sted.
Der eller her, her eller der.
Kvinden, der blev kvalt på grund af brandstiftelse.
Er det også derfor, du jagtede hende?
Hun vidste ikke, at hun var død, da hun var død.
Så jeg kom i vejen for dig.
Du gjorde kun, hvad du var nødt til.
Hvad med den gamle mand i Seongnae-dong?
Jeg var nysgerrig.
Og du fik mig på grund af det.
Jjajangmyeon-pletterne, som jeg troede, var alderspletter.
Spøgelser ville ikke spise jjajangmyeon.
Han boede alene længe.
Han kunne ikke gå ud på grund af sine ben.
Han sultede længe.
Så jeg besøgte ham for at give ham jjajangmyeon for sidste gang.
VERDENSTEMA REJSER
Så døde han ikke alene.
Gudskelov.
Den gamle mand, hvad vil der ske med ham der?
Livet starter altid på ny, uanset hvad der sker.
Det er svært at forstå for mig.
Forresten,
hvad laver du her?
Jeg kom bare forbi. Jeg kommer ikke tilbage mere.
Og så?
Jeg er nødt til at gå.
Folk kan bo hvor som helst.
Forresten,
dine øjne er virkelig specielle. Og du har skarpe øjne.
Du kan se de ting, andre ikke kan.
Den aften ulykken skete, så du den kvinde.
Ikke alle kan se spøgelser.
Er det sandt?
Du kan også se mig.
Du har ret.
Men hvad laver jeg?
Fordi jeg var ude for en ulykke, er der en ledig plads.
Og?
Jeg kan ikke gøre det mere.
Jeg må flytte derover.
Vil du acceptere dem?
Du har meget at tage dig af.
Du mener, der er mange uafsluttede sager.
Jeg fortsætter med det, jeg lavede.
Jøsses, min krop gør ondt.
Hvilken slags god hændelse vil der være i dag?
Hvad?
Hey.
Det er min.
Okay.
Det er dig. Sygeplejersken.
Kender du mig?
Jeg har ledt efter dig overalt.
Hvem er du?
Hvorfor gjorde du det mod mig?
Hvad?
Jeg havde så ondt.
Hvorfor vendte du mig ryggen?
Jeg forstår ikke, hvad du siger.
Mit bryst gør så ondt. Hvad skal jeg gøre?
Gå derover.
Kun du kunne se mig, så hvorfor gjorde du det?
Hvorfor gør du det mod mig?
Ved du ikke hvorfor?
Hvordan kunne du ikke vide det? Pokkers!
Jøsses, sygeplejerske Kwon. Det er længe siden.
Yang Sungsik?
Jeg har travlt. Jeg har så meget at gøre.
Så samarbejd med mig.
Søvnforstyrrelser, manglende kognition, hallucinationer og sløret bevidsthed.
Det er symptomer på delirium.
Omkring 20 procent af patienterne på intensiv oplever delirium.
Det bliver alvorligt om natten, men det er bedre om dagen.
Du tager medicin, men miljøet …
Hører du efter? Hr. Kim Hyunmin?
Hvad?
Hører du efter?
Ja.
Doktor, alt det, du sagde lige nu, har jeg allerede hørt mange gange før.
Doktor, jeg beder dig, jeg har det underligt.
Jeg føler,
jeg er ved at blive skør. Det er dag, men for mig føles det som nat.
Men alle læger siger det samme til mig.
Hør på mig.
Min kæreste, som jeg ikke engang kan huske, er død, siger de.
Men jeg kan virkelig ikke huske noget. Jeg aner det ikke.
Jeg kan ikke huske det. Fuck!
Hvorfor siger du altid … Jeg er på røven nu. Min krop er på røven.
Hvorfor siger du altid det samme til mig?
Du får det bedre, hr. Kim.
Men mit sind er ikke normalt.
Det er kun et midlertidigt symptom på delirium.
Hold op med at sige det, og hjælp mig.
Så lad os prøve det her.
Fjern de miljømæssige elementer.
Du må reducere angst og forvirring.
Ryd op i omgivelserne.
Behold kun kendte ting eller personer, som du har brug for.
Du skal holde omgivelserne så rene som muligt.
Det samme med dine følelser.
Og reducere stimuleringer.
Efterlad kun det, du har brug for, og smid alt andet ud.
Smid alt ud. Ryd op.
Okay.
Husk det, så ses vi igen til vores næste aftale.
JEG GÅR DERHEN, HVOR DU ER
HYUNMIN ER I LIVE HYUNMIN DØDE IKKE
HAN ER I LIVE
HOLDER VI EN SAMMENKOMST FOR AT FEJRE HANS HJEMKOMST I MORGEN?
VI HAR SAVNET DIG! SKAL VI SPISE MIDDAG SAMMEN?
"ALLE SKAL KOMME FOR AT FEJRE HYUNMINS TILBAGEKOMST"
LYDER GODT FOR MIG
TAK
FOR TRE MÅNEDER SIDEN
Er det enden for mig?
Du vil komme et bedre sted hen.
Folk kan bo hvor som helst.
Jeg har allerede været der.
Hvorfor kunne han ikke huske mig der?
Andre kunne huske hinanden der.
Jeg prøvede så hårdt, men hvorfor kunne han ikke huske mig?
Måske elskede han mig ikke?
Alle fortryder noget.
Du burde komme videre.
Jeg er skuffet.
Jeg er trist og ked af det.
Jeg savner ham.
Jeg håber, at han husker mig og kalder på mig igen.
Jeg kommer efter dig.
LØST
SAG OM FORSVUNDET PARK SEONU EFTERFORSKNINGSRAPPORT
Hvad handler det her om?
Du ved, hvordan Jeongwon High School styrtede sammen for et par dage siden?
Jeg fik besked på at indsende en skriftlig rapport.
Hvorfor en skriftlig rapport? Vi må efterforske det.
De højtstående stoppede det.
De højtstående? Hvem?
Hvorfor er hun her i stedet for at efterforske?
Hun er her bare for at vidne.
Hun brasede ind den aften. Vi kunne ikke forhindre det.
Er du kommet til skade, unge dame?
Nej, jeg kommer aldrig til skade.
Hvad er det nu? En lejlighed?
Vent. Stop.
-Hvad? -Bor du her?
-Nej. -Kom ud derfra.
-Tal ikke sådan til mig. -Gå ikke derind.
For guds skyld, hvorfor ikke?
Det er farligt. Kom væk derfra.
Hvad er så farligt? Sig det.
Er der et spøgelse eller noget i lejligheden?
Hvem er du?
Hvorfor er du så uhøflig? Hvem fanden er du?
Kriminalbetjent Yang Sungsik fra Gangdong Politistation.
Arbejdsløs beboer Kim Youngtak fra Gangdong.
Hvad sagde du om spøgelser? Ser du ting?
Kan du se ting, kriminalbetjent?
Svar på mit spørgsmål.
Afhører du mig eller hvad?
Tidens gang
betyder ikke noget for døde mennesker.
Hvad?
Så jeg ser dem
sådan her.
Børneskuespillere filmes under sikre forhold i nærvær af deres værger.
Dyr filmes under sikre forhold med råd fra eksperter.
Tekster af: Iben Hjorth