Jag har ringt fem gånger sen vi åkte
och hon svarar inte, så kolla upp henne.
-Jag ringer upp dig. -Okej.
Hallå?
April?
Herregud.
April?
Fan!
April? Är du här?
-Kit? Kit! -Fan!
-Tack gode gud att du är här. -Allt är bra.
-Är du skadad? -Är de borta?
Vilka? Vad hände? Allt är bra.
Jag är här. Vad hände?
Allt är borta.
-Vad menar du med "allt"? -Inget är kvar.
-Vad hände? -Huset är borta. Allt är borta.
-Vad? -Det finns inget kvar.
-Mår April bra? -Är det Kit?
Vänta lite. Vad hände?
Hon mår bra och polisen har kollat huset.
-Hon och Joel blev inlåsta i badrummet. -Vad tog de?
De tog deras mobiler, men de verkar må bra.
Herregud. Okej.
Vi kommer tillbaka.
Dexie.
-Kom igen, vakna. -Vad är det?
Vi måste åka hem till London, raring.
Nej, jag sover.
Jag vet, men vi måste åka till April.
De kan väl inte ha tagit allt?
Packa era saker och hoppa in i bilen.
Kom igen.
Inga av larmen fungerade.
Efter åtta fick jag inga bilder.
Säkerhetssystemet är imponerande så länge det har internet.
Hur kunde de få med sig allt?
Inaktiverade de det?
De har säkert spanat på huset i veckor.
Jag hörde med grannen.
Deras dörrkamera var på, så ni kan se allt.
De är så många.
Vem gör så?
Någon valde ut oss.
Varför?
Vad är det för flyttfirma? Vilka är de?
-Kom igen, Jamie. -Vadå?
Jag vill veta hur de ska fånga de som tog allt!
Båda barnen är i bilen.
Toppen. Tack.
Kom igen.
Vi behöver din dotters vittnesmål.
Nu? Klockan är tre på natten.
Maskerade män låste in henne i badrummet.
Hon trodde att hon skulle dö.
Hon pratar med er imorgon.
Varför lämnade de en död orm?
Något slags sjukt visitkort?
Vart åker du?
Jag bor hos Kate.
Vi fixar en bil.
Jag kan inte förstå allt som hänt.
Jag vet.
Det är fruktansvärt.
Och du har blivit av med allt.
Det spelar ingen roll.
Jag måste härifrån.
Vi behöver våra pass.
Skolan då?
Glöm skolan i en vecka.
Ligger du bekvämt?
Ja?
Kan vi ha lampan på?
Självklart.
Vi är på andra sidan dörren.
Jag vill ha isbjörnen.
Jag vet.
Men den är borta.
Vi hittar en ny till dig.
-Ja? -Ja.
Vi kan hitta en extra stor en på flygplatsen imorgon.
-Ja. -Ja?
-God natt. -Ja.
God natt.
Kommer de igen?
Inbrottstjuvarna?
Nej då.
Pappa fixar ett nytt säkerhetssystem.
Det finns ändå inget mer att ta.
God natt.
Vad fan händer med oss?
April är väldigt upprörd.
Hon ljög för oss.
-Vad menar du? -Hon sa att hon skulle vara med Mia.
Men hon var med Joel istället.
Spelar det någon roll nu?
Vi vet inget om den ungen.
Vem bryr sig om honom? Vi har två traumatiserade barn.
Jag vet! Det är därför jag inte vill att ni åker till Grekland.
Var ska de bo då? Här?
-Nej, åk till Severals. -Jag kan inte åka dit.
Jag avskyr det.
Kan du höra ett surrande? Eller som ett konstigt…
Som ett brummande eller surrande?
Som ett…
Som ett bi eller en geting?
Kan du…
-Hör du det? -Vad pratar du om?
Det finns inget där.
Där borta.
Det kommer därifrån.
-Hör du det? -Nej, jag hör inget.
-Jag vill åka till Grekland. -Sluta tjata om Grekland.
Det är här nere.
De lyssnar säkert på oss just nu.
För guds skull.
Det är elementet. Vem bryr sig?
Det är inte elementet.
Det är borta nu.
Kanske.
Du kan inte åka.
-Jag behöver dig här. -Nej.
Jag måste kämpa för att behålla min del av företaget jag grundade,
-och det ser inte bra ut om du åker. -Stanna här och fixa det.
Jag tar med barnen.
Vad menar du med att du tar med dig barnen?
Hurså? Skulle du sakna oss?
-Självklart. -Jaså?
Varför beter du dig så här nu?
Jag älskar dig.
Jag stöttar dig.
Jag stöttar ditt företag.
Men du respekterar det inte.
Det gör jag.
-Inte på riktigt. -Jag respekterar det.
Vi är båda väldigt stressade just nu.
Fan.
Kan du inte höra det?
-Du… -Nej.
För fan.
Oavsett så åker vi. Allt är bokat.
Okej då! Åk!
Gör oss båda en tjänst och dra till Grekland ett tag.
Jag kan inte sova.
-Får jag sova med dig? -Visst.
Vi tar det andra rummet.
-Hejdå, pappa. -Allt blir bra.
Oroa dig inte. Det löser sig.
Jag älskar dig, Dex.
Jag tycker inte att du ska åka, Nat.
Ska ni åka nu?
Vill du att jag kommer och hjälper till med…
Nej då. Tack så mycket.
Vi vill vara för oss själva lite, Adam.
Du får ta ledigt ett tag.
Visst.
Om jag inte behövs så.
Nej, jag menar…
Tack för allt du har gjort, men vi går igenom mycket
som en familj just nu.
-Jag vet. -Ja.
Vi behöver tid att tänka och omgruppera.
Om jag behöver dig igen
så hör jag av mig om några veckor.
Jag kommer först.
Okej, självklart.
Ha det så bra.
Tack.
Hejdå.
Nu när ni väl har hittat lastbilarna
måste det väl gå att spåra dem?
Min ton?
Förlåt min jävla ton, kommissarien, men du verkar fullständigt värdelös.
Sluta inte arbeta.
-Roligt att se dig, Jamie. -Jared.
Ska vi?
-Kan du fixa det här? -Ja.
Självklart är vi väl medvetna
om att företaget inte skulle finnas utan dig,
men tyvärr är det ett juridiskt beslut och affärsbeslut
som vi var tvungna att ta, eftersom…
Någon är ute efter mig, Jo.
Det kan stämma.
Jag ska ta reda på vem.
Jag ska ta reda på varför.
Okej.
När jag gör det kommer ni att säga:
"Vi hade fel. Kom tillbaka."
Och jag säger: "Fan ta er!"
Det ni gör sönder nu går inte att lappa ihop igen.
-Okej. -Företaget är inget utan mig.
-Jag förstår att du är upprörd. -Det finns inte utan mig.
Det är mitt goda rykte som håller igång allt!
Ingen av oss…
Det är mitt goda rykte ni smutskastar.
Kom igen, Dexie. Hjälp till.
Kan vi ringa pappa?
Nej, vi ringer honom senare.
Vill du leka i poolen?
Marco Polo?
Sist i är sökaren.
Okej.
-Marco. -Polo!
Polo!
-Marco. -Polo!
Min tur. Tre, två, ett.
-Marco! -Polo!
Polo!
Jag fick dig!
-Jag fick dig. -Jag är ute.
Jag går och gör lunch.
-Jag vann! -Det gjorde du.
-Vem vann? -Jag vann!
Självklart vann du.
Där är du.
Tack för att du kom. Jag kände inte för att äta ensam.
Du är inte ensam. Nayla är här.
Det stämmer. Nayla är en riktig räddare i nöden.
Jag är ledsen för hur det gick med skolan.
Oroa dig inte. Jag har fått nog av utbildning.
Okej.
Fan ta skolan.
Högskolan behövs inte.
Jag gick aldrig på den.
Jag vet, du pratar alltid om det.
Jag är stolt över dig.
Över hur du tog hand om April.
Och hur du hanterade polisen.
Tack.
Tänk att de tog allt.
Jag bryr mig inte om det mesta,
men varför tog de mina gamla skolsaker?
Vem vill ha mina konstmappar?
De kanske såg att du är ett blivande geni.
De tog din målning av Frank som hängde i badrummet.
-Jag gjorde den när jag var 13. -Jag vet, jag älskade den.
Mer än all den dyra skiten som hängde på väggarna.
Det är sorgligt.
Vi klarar oss.
Du säger alltid att vi kan klara av allt.
Ja.
Vem är det?
-Jamie Tanner? -Ja.
Ja.
Vem beställde det här?
Nat kanske gjorde det?
Den är fin.
"Tilderman".
Jag brukade…
Jag sponsrade det företaget.
För länge sedan. De gick i konkurs.
Uppenbarligen inte.
Det är skit i den.
Vad?
Ja.
Det stinker.
Du menar hundskit?
Nej, mänsklig skit.
Hej, Adam.
Hej, hur mår ni?
Vi mår bra, tack. Hur är det med dig?
Bara bra.
Har Dex och April repat sig?
Jag oroar mig verkligen för er.
Nej då, vi mår bra. Tack.
Vad är…
Kan jag hjälpa dig med något?
Ärligt talat, ja.
Min flickvän gjorde slut.
Tyvärr.
Jag är hemskt ledsen.
Så jag undrade…
Det är nervöst att fråga.
Men…
Skulle jag kunna komma och bo hos er i Grekland?
Bara ett litet tag.
Nej, Adam.
Ni är som en familj för mig.
Jag menar inte det på ett läskigt sätt.
Har du inga vänner du kan bo hos?
Självklart har jag det.
Men de är inte som er.
Jag hjälper till så klart.
Ser till att barnen lär sig.
Åker på dagsturer.
Som att ta Dexter till Apollos helgedom.
Det är snällt av dig, men…
Jag kan ta hand om dem.
Adam.
Tyvärr kan vi inte ha dig här.
Inte?
Nej.
Okej.
Det var synd.
Jag vet, men vi måste vara för oss själva.
Hör här, Adam.
Självklart har det varit underbart att du varit en del av våra liv,
och du har varit till stor hjälp för mig och barnen.
Men jag tror det är dags för dig att hitta en annan familj.
Det har varit toppen, men…
Jag tror det är dags att vi avslutar vårt arrangemang här och nu.
Okej?
Adam?
Ja.
Okej.
Mamma, vill du spela
-Svarte Petter med oss? -Vänta.
-Du lovade. -Och jag ska göra det.
Gör i ordning så kommer jag strax.
Förlåt.
Det är dags att gå vidare.
Hälsa Dex från mig.
Här kommer min buss.
Vi ses snart.
Ursäkta?
Jag är ledsen för det som hänt, Jamie,
men jag kan få sparken.
Det är gamla dokument. Ingen märker.
Jag kan inte ta dem.
Fotografera dem bara.
-Jag behöver… -Med min spionkamera?
För fan, Ingrid! Jag ber dig om hjälp. Jag…
Jag har förlorat allt och vill veta varför.
Det har något att göra med Tildermans företag.
Jag minns det knappt.
Samma här, men det hänger ihop på något sätt.
Varför tror du det?
Jag ber dig, Ingrid.
Snälla?
Wifi är nere. Får jag använda din mobil?
-Vad? -Får jag använda din mobil?
Jag vill prata med Joel.
Visst, den ligger på sidan.
Var?
Vad?
Var är din mobil?
Kolla köksbänken.
Den är inte här. Var är den?
Var är den?
Vad konstigt.
Nat?
Jamie?
Adam?
Vad gör du? Är du i Grekland?
Nej.
Hur länge har du varit där?
Hämta Nat åt mig.
Är du i London?
Adam, hämta Nat åt mig.
Hur mår du?
Vad?
Jag har tänkt på dig.
Mycket.
Jag oroar mig för dig efter att du blev av med allt.
Ditt jobb.
Hunden.
Kit som flyttade.
Nu är allt i huset borta.
Adam,
hämta Nat åt mig nu.
Okej.
Hon är här.
Nat?
Nat, ring mig så fort du hör det här.
Bara…
Fan!
Jag har lådan.
Ursäkta mig. Förlåt.
Kan du komma åt delen för 2010
och fotografera allt du kan. Så mycket som går.
-Jag skickar det. -Tack, Ingrid.
Jag är skyldig dig en stor gentjänst.
Förlåt, ursäkta mig.
Ursäkta mig.
Det är min plats.
Sitt ner.
Ta det lugnt är ni snälla.
Låt honom vara.
Det är fullpackat.
Sluta.
Sitt ner.
Nu minns jag, Ingrid.
Vi gav den jäveln femton miljoner under två år,
och mezzaninkapital från DB.
Han schabblade ändå till det på fyra månader.
-Han kunde inte betala räntan. -Var han inte lite läskig också?
Ja, han var läskig och värdelös.
Han var ett femstjärnigt engelskt rövhål.
Han tog inte vara på möjligheten.
Varför tror du han är inblandad i inbrottet?
Det är konstigt att någon skickade hans skitväska dagen efter.
En skitväska med skit i.
Du måste stänga av telefonen.
Det ska jag, tack.
Var tror du Colin Tilderman är nu?
Tror du vi kan hitta honom?
Det borde gå.
Jag sitter på ett flygplan
-och du gillar det här. -Nej.
-Snälla. -Okej.
Jag måste stänga av mobilen
och jag behöver din hjälp.
Gör vad du kan medan jag flyger.
-Snälla. -Visst.
Jag stänger av den.
Jävla flygregler.
Ursäkta mig.
Jag tar mig igenom här. Tack.
Ursäkta, förlåt mig.
Förlåt.
Ursäkta mig. Tack så mycket.
INGRID COLIN TILDERMAN ÄR DÖD!
PAR DÖDA I TRAGISK HUSBRAND
Det är en sorglig historia.
De hade två barn. Ett räddades och det andra var inte hemma.
Hur gamla borde de vara?
Tidiga trettioårsåldern. Dottern Sophie läste på universitetet
-när det hände, och sonen… -Adam.
Ja! Hur visste du det?
Colin Tilderman är Adams far. Jag träffade honom när han var barn.
Tror du han ligger bakom det här?
Han hade den jävla väskan på villan!
Vad fan vill han med oss?
Svara då.
Det är jag, Nat. Det är brådskande. Du måste ringa så fort du kan.
Okej? Ring mig så fort du hör det.
Du måste gasa på.
Jag måste med färjan klockan ett.
Är det inte skönt med bara oss?
Ja.
Inga gäster, ingen personal.
Det är bra för oss att ta hand om oss själva.
Två.
Ess.
Tre tvåor. Jag är ute!
-Bra gjort. -Du vann igen.
Får jag spela?
Det är en häftig nedladdning. Jag får spela en drake med svärd.
Iväg med dig då.
Hurra!
Är det okej att inte gå i skolan en vecka?
Ja då.
Skickar skolan dina saker via e-post?
-Ja. -Okej.
Det gör de och jag hänger med.
Jag håller ett öga på dig.
Var det pappa du pratade med? Hur mår han?
Nej, det var faktiskt Adam.
Han ville komma hit.
Jag sa att vi inte behöver honom.
Jag är trött på att ha med honom hela tiden.
-Är det okej för dig? -Ja, han försökte för mycket.
Ja.
Han kunde svaret på allt.
Det var alltid: "I grekisk mytologi är Apollo faktiskt guden av självgodhet."
"Potatismos är godast med muskotnöt."
"Stormen handlar egentligen om blaha, blaha."
Dötrist.
-Ja. -Mr Tanner?
Hallå?
Är du Yorgos?
Ja, är mr Tanner här?
Nej, det är han inte.
Jag behöver träffa honom.
Tyvärr är han inte här.
Jaså? Han måste vara det.
Ursäkta, men vad vill du? Du kan inte bara tränga dig på.
Mr Tanner måste betala. Han skadade min far.
Han kan inte arbeta. Ni är skyldiga oss.
Min man hade inget att göra med din fars skada.
Polisen släppte honom.
Han kan inte arbeta.
-Han gjorde inte det. -Han stjäl vår mark och skadar min far.
Om han inte betalar kommer vi och utkräver det.
Sluta hota mig, annars ringer jag polisen. Kan du gå?
Säg att om han inte betalar så dödar jag honom.
Vad händer, mamma?
Det är okej. Han är borta.
-Jamie Tanner. -Vad vill du?
Jag vill prata.
Jag vill att du följer mig till villan.
Min familj är i stor fara.
Minns du Adam Healey? Du träffade honom med mig.
Han sa att du var…
Vad sa han till dig?
Ett ögonblick.
Okej.
Nat!
Dexter!
April!
Jamie!
Vad gör du?
Tack gode gud.
-Vad är det? -Jag trodde du var död.
Vad?
-Jag trodde du var död. -Vad menar du?
Jag trodde att ni alla var döda.
Vad?
Var är Adam?
Vad menar du?
-Var är han? -I London.
-Nej, han är här. -Vi pratade på telefonen.
Jag ringde din mobil och han svarade.
Han försöker förgöra oss.
-Var är barnen? -På stranden.
Vi måste hitta dem.
Varför är han ute efter oss?
Jag vill inte ha det aset nära min familj.
-Vilken strand? -Bara i stan.
Det var helt sanslöst, så jag började gräva
och upptäckte att jag kände hans far.
Jag tror det är grejen.
Allt har gått fel sedan han dök upp.
-Tror du det var han? -Fan!
Ta det försiktigt!
Jag älskar dig, Nat.
Och jag är ledsen.
-Ser du dem? -Jag lämnade dem på stranden.
-Där borta? -Jag ser dem inte.
-Var är de? -Fan, jag ser dem inte.
Vi går ut och letar.
De kan vara var som helst.
-Du går ditåt, så kollar jag här borta. -Okej.
-Ring om du hittar dem. -Han tog min mobil.
Låna en. Annars träffas vi här om tio minuter.
Om tio minuter.
Dex! April!
Nat!
Nat?
April! Dexter?
Jamie!
April!
Dexter!
Var är mina barn?
Hej, Jamie. Jag visste att du skulle dyka upp.
-Var är de? -De är inte här.
Du verkar arg.
Om du har skadat dem,
så gud hjälpe mig.
Jag skadar inte dem. Jag skadar dig.
Jag vet vem du är.
Jag är Apollo.
Du är Colin Tildermans son.
Ja, jag är son till mannen du dödade.
Jag dödade inte honom.
Jo, det gjorde du, Jamie.
Du dödade honom utan att ens märka det.
Skitsnack! Jag investerade!
Du tog ett 150 år gammalt familjeföretag
och förstörde det.
Du förstörde hans värld.
Var det därför du kom in i våra liv?
För att lära mig en antikapitalistisk läxa för nioåringar?
Jag investerar i vinnare, Adam.
Alla är inte vinnare Det är inte personligt.
Du förstör en mans företag
-och hans familj, och… -Jag gav honom en möjlighet.
Det blir konsekvenser.
Han var för dum för att ta den.
Det blir konsekvenser!
Var fan är mina barn, Adam?
Nu vet du hur det känns.
Berätta, annars spöar jag skiten ur dig här och nu.
Jag bryr mig inte.
Dexter!
April!
Dexter!
Hej.
-Herregud! -Mamma?
Vad är fel?
Nat?
Båda två?
Tack gode gud.
Jag kommer.
Jag är där strax. Jag älskar dig.
Ja.
Adam, jag är ledsen att din fars företag gick under.
Och jag är ledsen att dina föräldrar dog i en olycka.
-Det var ingen olycka. -Det var en brand.
Min far förlorade allt på grund av dig.
Han dödade min mor, Jamie.
Sedan tog han hundra piller och tände på huset.
Du kan inte beskylla mig för vad din far gjorde.
Allt var bra tills han mötte dig.
Nej.
Jag tror inte det.
Han var svag.
Han skadade dig svårt och nu har du skadat mig svårt.
Om det var ditt mål så har du lyckats.
Men det är inte logiskt att dra ut på lidandet.
Så det är över.
Jag går min väg och vi talas aldrig vid igen.
Du kommer aldrig att se mig igen, okej?
Vad ska du gå tillbaka till?
Inget.
Jag går till min familj.
Du är ett psykotiskt rövhål,
men du fick mig att inse vad som betyder något.
Du kan inte gå än.
Det finns en till du måste be om förlåtelse.
Sluta, Adam. Det är över.
Här kommer de.
Vilka är de?
Du har skadat så många, så det måste vara svårt att minnas.
Gå inte. Han är nästan här.
Du får tre gissningar.
Vad fan är det här?
Varför bad du mig komma hit?
Det var inte jag. Det var han.
Vad fan gjorde du så för?
Varför?
Därför att han dödade dig.
Kommer pappa snart?
Han är här snart.
Ja.
Så god glass.
Är du redo?
Undertexter: William Duckett
Kreativ ledare Ulrika Lindfors-Davis