Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ne…
Ryo.
Ryo!
Pomozite!
Ima li ovdje koga?
Je li netko ovdje?
-Slušajte. -Dobro.
Možda ima još ljudi pod ruševinama. Trebali bismo…
Oprostite! Ne mogu pronaći sina!
Gdje su spašeni…
Ryo.
G. Kanda.
Dobro ste.
Yuko! Jesi li dobro?
Donijet ću pokrivače.
Jeste li vidjeli mog sina?
G. Kanda.
Što se događa?
Ima li koga?
Ima li koga…
Ondje vam je opasno!
Čekajte.
Hej!
Jeste li dobro?
Sva sreća!
Probudila sam se nasukana na plaži.
Nitko mi nije odgovarao i nisam osjećala ništa što dotaknem.
Nisam znala što se događa, a onda ste vi viknuli…
Shvaćam.
Najprije…
Pokušajmo se prvo smiriti.
Duboko udahnite.
Bio je prilično jak.
Dođite zasad k nama.
Možete li hodati?
Kao što rekoh,
ja sam se dosjetio da treba prodavati zvjezdasti pijesak.
Dobro?
Vidjeli ste ove bočice u suvenirnicama, zar ne?
Donosio sam ih obitelji s poslovnih putova.
Eto.
To je bila moja ideja.
Opet on!
Istina je.
Naime, sudjelovao sam u studentskom prosvjedu.
Tada sam bio potpuno švorc, pa sam pobjegao na otok Iriomote.
I natrpao si pijesak u bočice i prodavao ih, zar ne? Znamo!
O, imamo novu gošću?
Zbog potresa?
Vjerojatno.
Lijep pozdrav!
Sigurno ste se napatili.
Ono…
Bilo je strašno.
Michaele.
Kakvo je ovo mjesto?
Pa…
Teško je objasniti, ali…
U redu je.
Ne brinite se.
Imamo vremena napretek. Dobro?
Kaori, pokaži joj sve.
Može. Ja sam Kaori.
Dođite.
Žao mi je.
Što je sve ovo?
Ja ne želim objasniti.
Pa…
Ovdje su okupljeni ljudi koji žale zbog nečega u svijetu živih.
Nije ovo jedino takvo mjesto.
Ona postoje diljem zemlje.
Žale?
Kako to mislite?
Daj, Akira.
Ne okolišaj.
Onda joj ti reci, Shori.
Ukratko,
umrli ste.
Ali ne možete prijeći na drugu stranu
jer imate nekog nedovršenog posla.
Umrla sam?
Umrla sam…
No, no. Polako. Odmorite se za danas.
Imamo i alkohola.
Ne želim ga.
Dođite sa mnom. Može?
Bit će sve dobro.
Vjerojatno ima nekog tipa.
Vjerojatno.
Ha? U njezinoj dobi?
Pričekajte.
Dođite.
Prošli je stanar otišao.
Slobodno budite ovdje.
Znam da je teško sve to procesuirati.
Zato se dobro odmorite.
Vi ste svi jednaki kao ja?
Tako je.
Ali smo dulje ovdje.
Već smo stručnjaci.
Laku noć.
Evo vašeg djeteta. Čestitam!
Zašto me ne razumiješ?!
Ja sam…
To ti želiš!
Gledaj svoje posle!
No, no.
Ryo, dođi.
Bojim se!
Čestitam!
-Gle. -Makni se.
Što to radiš?
Mama, vidi!
Prestani!
Požuri se, pođi.
-Ne želim ići! -Zašto?
Moram na posao!
Ne želim ići u školu!
Mama.
Probudi se.
-Mama! -Ryo!
-Hej. -'Jutro.
Dobro jutro.
Hej.
Lijep pozdrav.
Dobro jutro.
Dobro jutro. Kaori, i ja bih kavu.
Može.
Evo.
Što je to?
Joga.
Mrtva osoba radi jogu i nastoji ostati zdrava?
Tišina!
Joga.
Ja sam donio jogu u Japan.
Dosta više!
Istina je!
Tako sam ozlijedio leđa. Ovdje.
Dobro jutro.
Hej, gospođice. Dobro jutro.
Izgledate zgodno na svjetlu dana.
Kako se zovete?
Minako Kawakami.
Minako.
Ajme meni! Baš ste lijepi.
Michaele.
U današnje vrijeme ne smiješ tako govoriti.
Što? Zbilja? Zašto?
Ovaj je starkelja Michael.
A dečko koji vas je doveo ovamo Akira.
Ovaj je mladić Shori.
Bio je yakuza.
Ono je g. Tanaka, bivši bankar,
a ja sam Kaori, bivša domaćica bara.
Pridružite nam se.
Hej!
SLOM BURZE
2. LISTOPADA 1990.
Ovo…
To je moja stara navika.
Mogu li posuditi kombi?
Može.
Nepristojna je.
JAVITE NAM AKO IMATE INFORMACIJE O NAVEDENOJ NESTALOJ DJECI
Chinatsu!
Aiko!
Kazuki!
I vi?
Razdvojio sam se od obitelji.
Mislio sam da bih ih mogao naći budem li svaki dan vikao imena.
Ali…
ako me čuju, znači da su mrtvi.
Nadam se…
da ćete i vi naći svoje.
Cesta je djelovala kao bedem pa su urbana područja manje stradala.
Još nismo našli Kawakamijevu.
Nadajmo se da je dobro.
Spasilačke ekipe daju sve od sebe da pronađu nestale osobe.
Sad jedino možemo surađivati s policijom
i redovito prenositi točne vijesti.
Na posao!
U redu.
G. Kanda, ovdje sam.
-Dobro došli natrag. -Bok.
Ah, da.
O, hvala.
U pravi čas! Večeras imamo varivo s mesom.
Hoćete se pridružiti?
Žalim, nisam raspoložena.
Baš zato trebate doći.
Dobro?
Na ovu praznu plažu
Jesen je sad stigla
Ako se i samo
Jedan san slomi
Ovo mu je tisućiti put.
Zaboravit' te neću ja
Jer pijesku obećah
Ma koliko bio tužan
Umrijet' neću ja
„Prazna plaža.”
Jako dobra pjesma! Zar ne, Shori?
Da, da.
Minako, želite li nešto otpjevati?
Ne, hvala.
Ne? Šteta.
Stiže! Večera je spremna!
Dođite.
-Evo. -Dođite ovamo.
Hvala.
Kako je teško!
Kaorin posebni lonac!
Odlično izgleda!
-Uzmi mesa. -Hajde. Jedimo.
Meso daje energiju.
-Dobar tek! -Također!
Mljac!
Čujte…
Vi svi žalite zbog nečega u svijetu živih?
Pa, da.
Jedino nam žaljenje preostaje.
Zato ovdje ljenčarite?
Ne bih rekao da ljenčarimo.
Pa, možda se čini kao da se samo zafrkavamo.
Ne želim biti drska,
ali ja ne mogu tako tratiti vrijeme.
Minako.
Možete li još samo danas ostati?
Zašto?
Zato što…
Možda bismo vam mogli pomoći.
Da. To sam ja htio reći.
Da, baš!
Vrijeme je. Pojedimo brzo.
Požurite se.
Lijep pozdrav.
Ne možemo početi bez ovoga, zar ne?
Početi što?
Uvijek obavim ritual pročišćenja prije snimanja filmova.
On je samozvani filmski redatelj.
Dođite ih pogledati kad budete imali vremena. Svi su remek-djela.
Možete ih sve pogledati u onom kinu.
Dobro. Pođimo.
Dobro, idemo.
Što to svi rade?
Jedanput na mjesec,
u noći mladog Mjeseca, svi se okupimo i tražimo.
Što?
Tražimo one koje želimo vidjeti.
Ovo je jako čudno.
Nisam mislio da ću biti s ljudima kad umrem.
Shori.
Kontradiktorno je pokušavati naći smisla u kontradikciji.
To je istina.
Hej!
Našao sam ih.
Chinatsu.
Dušo…
Aiko.
-Tata. -Tata…
Kazuki.
Žao mi je.
Neobično, zar ne?
Mrtvi smo, ali smo ovdje.
Zaista postojimo u ovom svijetu.
Postojimo.
Žao mi je.
Nisam vas mogao zaštititi.
Bole me leđa.
Kaori, pivo, molim te.
Dobro.
Evo.
-Hvala. -Želi li Minako?
Dat ću joj ga.
Hvala.
Izvolite.
Što kažete?
Na što?
Pa…
Bila sam iznenađena
i zbunjena.
Tko ne bi bio?
Minako, nadam se da ćete i vi uskoro naći svog dečka.
Hej! Dosta!
Zašto?
Tražim sina.
Ja…
Imam sina Rya, kojeg sam sama podizala. Ima sedam godina.
Jedino me zabrinjava je li živ ili nije.
Hoćete mi dopustiti da još malo ostanem?
Palac gore za to!
Naravno da smijete.
Naći ćemo ga.
Palac gore?
Onda palac gore!
Palac gore!
Dođite ovamo. Nazdravimo.
Mi razumijemo.
Kaori.
-Dobro. Živjeli! -Živjeli!
-Živjeli!
MIMOHODI
Naprijed!
O, uđi.
Što je to?
To su moji zapisi.
Vidiš,
sažet ću ih u jednu priču. Ja sam pisac.
Aha.
Nešto te muči?
Hvala što si me neki dan zamolio da ostanem.
Malo se bolje osjećam.
Nema na čemu. Znam što proživljavaš.
I ti tražiš nekoga?
O, ne. Ne tražim.
Samo želim sve ovo zabilježiti.
Želim zapisati da postoji ovakav svijet nakon što umremo.
Je li to tvoj nedovršeni zadatak?
Nisam siguran.
A, želiš kombi, zar ne?
Možeš ga uzeti kad god želiš.
Hvala ti.
Sigurno ćemo ga naći.
Bez brige.
Možeš se više osloniti na nas.
Minako.
Molim te, dopusti da te jednom intervjuiram.
Pričaj mi o svom životu.
Ako želiš.
Lijep pozdrav.
Hej.
Odlično!
Dobro izgledaš.
Ma šuti.
Prije puno godina snimio sam film o yakuzama.
Jedan od onih jeftinih, zar ne?
Ne, jako dobar. Pokazat ću ti ga jednom.
Da, da.
Dobro, odoh!
GLAVNI TAJNIK KABINETA KONFERENCIJA ZA MEDIJE
NUKLEARNA ELEKTRANA „POSTOJANO SE STABILIZIRA”
PREMINULI
Još nisu pronašli Minako, ha?
NESTALI IZ HOSHISUNE MINAKO KAWAKAMI (35 G.)
Šefe, sretan rođendan.
Čestitamo!
Hvala lijepa.
Pijte.
Hvala.
Tata, sretan rođendan.
Jedite.
Hvala.
Ilsa, nisam osobito plemenit,
ali jasno je da problemi troje malenih ljudi
malo znače u ovome ludom svijetu.
Jednom ćeš to shvatiti.
No, no.
U tvoje zdravlje, mala!
Sve je spremno.
Sve osim jedne stvari.
ŠTO JE S DRUGE STRANE?
Vratio sam se.
Bok.
Kaori, pivo, molim.
Može.
-Ostavit ću ga tu. -Da.
Što je, Shori?
Izgledaš snuždeno.
Ha? Izgledam?
Danas je tvom tati rođendan.
Kakav je bio?
Pa, prilično je ostario.
Pa, da.
Došao si ovamo prije sedam godina.
Katkad se pitam
bi li bilo ovako da sam ostao uz njega.
Snimio sam film o yakuzama.
Ali yakuzama je danas teško.
Oni su simbol društva.
Ali odvojeni su od društva i nemaju ni ljudska prava.
Pokazat ću ti ga kad idući put dođeš u kino.
Da, dobro, shvatio sam.
Što je tvoj nedovršeni zadatak, Shori?
Zašto te odjedanput zanima?
Ja sam svima rekla svoju priču.
Završio sam ovdje jer su me prije sedam godina ubili u obračunu yakuza.
Ostavio sam za sobom ženu.
Ha? Bio si oženjen?
Nije mi bila supruga.
Nije bilo službeno.
On je zapravo čovjek meka srca.
Ha? Jezik za zube!
Sedam je godina tražiš?
Pa, nisam siguran.
Možda je ne želim vidjeti.
Ionako je više ne mogu zagrliti.
ŠTO BUDE AKO SE NEDOVRŠEN ZADATAK NE DOVRŠI?
Ima li koga?
Jesu li ostali dobro?
U redu. Dajmo sve od sebe.
Da.
Zdravo.
OKINAWA, 1970.
Sasaki, Tamashiro je uhićen.
Tako, dakle.
Vlasti udaraju čeličnom šakom.
Ti si sljedeći.
Moraš se pritajiti.
Znam.
Tamashirovo uhićenje bit će tema sutrašnjeg letka.
Da. Riješit ću to do kraja dana.
Dobro, Maiko.
Vidimo se sutra.
Koga.
Jesi li dobro?
Da.
Bez brige.
Neki je dan naš drug Tamashiro nezakonito uhićen na ulici.
Nećemo dopustiti da nas vlasti tako ugnjetavaju!
Tako je!
Vrijeme je da studenti…
Ne možemo više dopuštati da okupirate sveučilište.
Uklonite barikade i smjesta izađite.
Sprechchor!
Vratite nam Okinawu!
Protiv smo Vijetnamskog rata!
Uklonite američku vojnu bazu!
Juriš!
Ujedinite se!
Koga!
Koliko je sati?
Ponoć je. Trebao bi leći.
Boli li?
Uplašila si me!
Oprosti. Samo sam ušla.
Minako.
Kakvo iznenađenje!
Kako se zove taj film?
U potrazi za izgubljenim vremenom.
Odličan je, zar ne?
Jest. Ali završio je na pola.
Da, znam. Nije dovršen jer sam umro.
Zaista?
Taj je film trebao snažno utjecati na današnju mladež.
Nevjerojatan je.
Na plakatu je trebala biti junakinja Maiko sama na plaži.
I bum! Naslov na vrhu.
Bio bi to velik hit.
Plakat je već bio osmišljen?
Naravno.
Ja sam o svemu odlučivao.
O temi, priči i svemu.
Ali zašto si htio snimiti film o studentskom prosvjedu?
A, ovo.
U POTRAZI ZA IZGUBLJENIM VREMENOM
To je istinita priča o meni.
Autobiografija?
Ne sasvim…
Naime, ja sam sudjelovao u studentskom prosvjedu.
Bez obzira na to je li to bilo ispravno ili pogrešno,
postojalo je jedinstvo.
I filmovi su takvi.
Skupina odraslih strastveno nastoji postići isti cilj. To je fantastično.
Zbilja si volio filmove, zar ne?
Ako je to autobiografija, je li Maiko bila tvoja djevojka?
Da, pa… Valjda jest.
Što vam se dogodilo?
A, znaš. Puno toga.
Ali bilo bi mi drago da je mogla vidjeti dovršen film.
Mislim da možda još čeka.
Ma ne.
Čudio bih se.
Doma sam.
Dobro došao.
Večera je spremna.
Hajde, Kenta.
Kaže da je večera spremna.
Hej, Kenta. Prestani igrati tu igru.
-Riko, ovo je za mamu. -Dobro.
Kenta! Večera, rekoh!
Evo.
Ti?
Uobičajeno.
-Kenta? -Želim puno.
Puno… Je li dovoljno?
Da, hvala.
Kenta, usisavaš hranu!
I? Kako idu klupske aktivnosti?
Još!
-Idući je tjedan utakmica? -Da.
Možete li pobijediti?
Ništa lakše!
-Prošli put su ih pokopali. -Ne govori to!
Zašto…
I ja sam gledala utakmicu.
Ne spominji to.
Dijete se rita.
Zbilja?
Čekaj…
Ponovno.
-Dijete se rita! -Da.
-Kenta. -Ne bih.
Dođi.
Stara je, ali još upotrebljiva.
Gle kako blista!
Hej, Minako.
Dobro jutro.
Što radite?
Tvoje su me riječi jučer duboko dirnule.
Što? Koje riječi?
Zašto si ga tako nabrijala? Danas imam planove.
Zaista ne razumijem.
Minako, ti si radila na televiziji, zar ne?
Bila sam novinarka.
Dobro, onda uzmi ovo.
Slušaj…
Odlučio sam dovršiti onaj film.
Molim?
U redu. Slušajte me.
Serije dođu i prođu, ali filmovi su nezaboravni.
Ne smijete ovo površno raditi.
Što bismo trebali…
Dobro. Akira, ti izgledaš usporeno. Možeš ovo držati.
Što? Ovo?
Kaori, ti snimaj zvuk.
Oho, to je važan zadatak!
-Tanaka, pomoćnik redatelja. -Da.
Da.
I Shori.
Ti si naočit, pa možeš glumiti mog sina.
Evo scenarija.
Molim?
U POTRAZI ZA IZGUBLJENIM VREMENOM
Michaele, ti si redatelj?
Ja sam glavni lik i redatelj. U stilu Yang Ik-joona.
Molim? Kakvom stilu?
-Ha? -Dobro!
Počnimo.
Prvi put.
Priprema…
Sad!
Odonda je prošlo
pedeset godina.
Kako dalje?
-„Želim je opet vidjeti.” -Ha? Što?
Što?
„Želim je opet vidjeti.”
Rez!
Priprema, sad!
Kako ono?
E, pa…
Ploča ti je u kadru.
„Želim je opet vidjeti.”
Nije stvar u tekstu.
Nego u emocijama.
Još jedanput.
Već sam se uživio.
Ne otvaraju se lako.
„Želim je opet vidjeti.”
Znam to.
Presvijetlo!
Koliko moram čekati?
Samo se uživi…
Gledaj me i pripremaj se za svoju ulogu.
-Obavimo to odjedanput. -Da.
-„Odonda je prošlo 50 godina.” -Znam.
Što? Zašto to okrećeš?
Nije bitno.
Možemo početi s „Odonda je prošlo…”
A, dobro. Ipak je prvi dan.
Još nemamo sinergiju.
U tome je stvar?
Da.
Timski rad ključan je za snimanje filma. Zar ne?
Zašto mene pitaš?
Uglavnom, mislim da trebamo održati sastanak.
Minako, naučit ću te sve o kameri.
Ne treba.
-Zašto? Dođi. -Ha?
Je li to gošća?
Idem ja.
Tako mlada…
Zdravo.
Vidiš me?
Što se zbiva?
I ja sam ovdje nova.
Pođimo zasad onamo.
Kako se zoveš?
Nana.
Lijep pozdrav.
Voliš li filmove?
Ha?
Drago mi je.
Znam. Šokantno je, zar ne?
Žao mi je, ali…
Meni nije žao.
Sretna sam što je jadni život završio.
Stigla nam je vrlo cinična klinka.
Ha? Tko si ti, kvragu?
Dobro.
Mlada damo, pokazat ću ti gdje se možeš odmoriti. Idemo.
Ta je djevojka… znamo što, zar ne, Tanaka?
Vjerojatno.
Dobro, odoh.
Shori.
Sretna ti sedma godišnjica smrti!
Zašuti.
Žao mi je, Shori.
Odlučio sam raspustiti grupu.
OBITELJ KATO
SHORI MIZUKI / 2 GODINE SRETNA GODIŠNJICA
MIZUKI I SHORI
HVALA ŠTO SI MI DAO DA SE VOZIM NA TVOM DRAGOM MOTOCIKLU!
Doma sam.
Bok.
Rano si došao.
Da. Poslao sam ti poruku.
Nisam vidjela. Oprosti.
Curry za večeru?
Može, hvala.
Mizuki.
Idući tjedan imam slobodan dan.
Hoćemo otići k mojima?
Nisam te stigao upoznati s njima.
Može.
Mislim da trebamo i razgovarati o budućnosti.
Imaš pravo.
Dugo se nismo vidjeli.
Nisi se nimalo promijenila.
On se čini kao dobar tip.
Ali ja sam ljepši od njega.
Žao mi je.
Želim ti lijep život.
…uspomene na tebe
Čak i ako se ne vratiš
Ja neću…
-Kasno si se vratio. -Hej.
Kaori, nešto ću žestoko.
Može.
Jer nebu obećah
Ma kako usamljen bio
Umrijet' neću ja
Ma kako usamljen bio…
Shori, nešto se dogodilo?
Umrijet' neću ja
Vidio sam je.
Ha?
Čini se da me već preboljela.
Dobro je izgledala.
Mislim da se udaje.
Lakše ti je, ha?
Jest.
I znate što?
Njezin novi dečko odličan je čovjek.
Sušta suprotnost meni.
Baš mi je drago.
Sad će ona biti dobro.
Sigurno.
Hej, Shori!
Još nisi pogledao moj film.
Imaš pravo.
Pogledat ću ga.
Tvoj dosadni film o yakuzama.
To te ja pitam!
Idemo onda. Odmah.
-Akira, idi po kombi. -Idemo.
Idemo!
-Dirnut će te. -Misliš?
Hej, mala.
Živi dobro i cijeni život.
Ha?
Imaš li kamo otići?
Pridruži nam se.
Šefe, što to…
Ma daj.
Ne škodi imati veću obitelj.
Kako se zoveš?
Masashi…
Yamada.
Onda? Dobar je, zar ne?
Može proći.
Dođi pošto se prašina slegne.
Idemo.
Hoćemo li poći?
Da.
Ja sam popularizirao jogu.
Ne opet!
Prije 30 godina. Radio sam u marketingu.
Tada je vježbanje bilo zadnji krik…
Shori je otišao i sad ga nema tko prekinuti.
-Ja sam… -Dobro jutro, Nana.
'Jutro.
Gdje je onaj yakuza?
Otišao je na drugu stranu.
To nema smisla.
Žališ li zbog čega ili imaš nedovršena posla u svijetu živih?
Ha?
Mislim da si zato ovdje.
Plašite me. Je li ovo nekakav kult?
Kult? Kakva drskost!
Hej. Hoćeš snimati film s nama?
-Minako, hoćemo li? -Fuj!
Može.
Nana, sjedni.
PREMINULI
Svakog se dana bojim čitati ovo.
Pitam se što će mi se dogoditi pronađem li ovdje Ryovo ime.
Da.
Zanima te moj život?
Da.
Želim doznati više o tebi prije negoli odeš na drugu stranu.
Ja sam Minako Kawakami. Imam 35 godina.
Bila sam novinarka ovdje, na Hokuto TV-u, i samohrana majka sedmogodišnjaka.
A muž?
Rastali smo se kad se Ryo rodio.
Ja sam htjela raditi, a on se tomu protivio.
Otada smo Ryo i ja bili sami.
Kakav ti je bio ovaj svijet?
Svijet živih, misliš?
Da.
Ne znam.
Bila sam rastrgana zbog posla i djeteta.
Danas ne znam zašto sam se toliko trudila.
Da se možeš vratiti u prošlost, što bi htjela učiniti?
Želim…
otići na put s Ryom.
Jer ga nikad nisam mogla voditi na put.
I…
želim mu se ispričati.
U svijetu koji ne vidimo ima puno nepoznatih pojava,
poput atoma, elektrona i elementarnih čestica.
Npr. ovo što doživljavamo trodimenzionalno je.
Dodamo li vrijeme, četverodimenzionalno.
Lisa Randall, znanstvenica…
Postat će viralan.
Ovo je genijalno!
Hoćeš objaviti?
-Živa istina! -Hej…
Yasuko.
Nemoj prerezati žile kao Nana. To je jako iritantno.
Je li ondje sve u redu?
-Da. -Oprostite.
Analizirajmo riječ „dimenzija”.
Definira se kao indikator za mjeru prostora.
Dobro. Što je jedna dimenzija? Pravac.
Evo deserta.
Hej.
O, Nana.
Kužim da sam umrla, ali…
Mogu li ubiti osobu?
Želim nekoga ubiti.
Hej, Nana.
Ne govori tako.
Iz ovog svijeta ne možemo nauditi ljudima u svijetu živih.
Kako glupo!
Mislim, svi ste mrtvi.
Hej.
Uopće nema okus!
Koliko moram ostati u ovom paklu?!
Nana.
Dođi s nama.
Želim ti nešto pokazati.
Što?
Vjeruj mi i pridruži nam se.
Dobro. Idemo!
Ha?
Što je ovo?
Svi koji su umrli i za sobom ostavili svoje voljene.
Svi zajedno tražimo…
one koje želimo vidjeti.
Koje želimo vidjeti…
Ne znam zbog čega žališ,
ali možemo ti pomoći ako želiš.
Hej! Ovdje!
Žao mi je.
Jako mi je žao.
-Nije li ovo ludnica? -Dobila sam poruku!
Ja…
Želim se nekomu ispričati.
Ovo je lice vaše bebe.
Ovo su oči i nos.
Ovo su usta.
Nisam se mogla pomiriti sa smrću dok mi kći ne rodi.
Očajnički sam to htjela vidjeti pa sam ovdje.
Ovaj je svijet prilično popustljiv, zar ne?
Slažem se.
Uspjela sam dugo biti s njima.
Više ni zbog čega ne žalim.
Gledajući svoju djecu sve ovo vrijeme, shvatila sam…
da su vrlo snažna.
Možda bi cijelo vrijeme bila dobro bez mene.
Katkad to pomislim.
To nije istina.
32. DAN, NEMA NJEGOVA IMENA HOKUTO TV, NEMA NAPRETKA
Ajme, Michaele!
Hej, zašto spavaš tu?
Idemo u tvoju sobu. G. Tanaka, pomozite mi.
Dobro.
Probudi se.
Michaele, spreman?
Jedan, dva… Diži.
Dobro, hodajmo.
Mrtav je pijan!
Napreduješ li?
Da. Volim pisati.
Ali ne vidim svršetak.
Ti si na redu, Akira.
Pričaj mi.
Što? Ne. Nemam ništa zanimljivo reći.
Uvijek se izmotavaš kad je o tebi riječ.
Zaista?
Želim čuti kakav je bio tvoj život.
Minako,
osjećam tvoj novinarski duh.
Imaš pravo.
Ali…
valjda tebi mogu reći…
zašto
ne mogu prijeći na drugu stranu.
Je li ovo tvoj…
Da.
Tata izgleda tvrdoglavo, zar ne?
Uvijek sam bio boležljiv pa mi je…
njegovo postojanje bilo nešto najstrašnije.
Ručak ti smrdi.
Što? Podiže ga.
Što će s time?
Pojest će to?
Odvratno!
Kakva frikuša!
Uprljala me. Fuj.
-Dobro si? -Fuj!
Nana.
Yasuko.
Yasuko, žao mi je!
Nana…
Zašto…
Nana…
Nana, zašto…
Yasuko, žao mi je. Jako mi je žao.
Žao mi je, Yasuko.
Jako mi je žao.
Zašto… Nana.
Nana.
Takoreći sam živio u krevetu.
Bio sam rančerov sin, ali nisam mogao raditi.
Uvijek sam mislio
da me tata ne prihvaća kao člana obitelji.
Kad su rekli koliko mi je ostalo,
pitao sam se: „Zašto ja?”
Puno sam se puta iskalio na obitelji.
Strašno sam ih povrijedio.
Mislim…
da zato ne mogu otići dalje.
Moj tata, koji nikad nije pročitao knjigu,
već godinama piše roman.
Priču o meni.
Da sam živ…
možda ne bi pisao roman.
A možda bi ipak pisao. Nikad neću znati.
Ali to me usrećilo.
Činilo mi se kao da sam napokon upoznao tatu.
AKIRA SE VESELIO NOVOM TELETU…
Doduše…
Da sam bar to osjetio dok sam bio živ!
Nana.
Soba ti je u neredu.
Žao mi je.
Što pišeš?
Zapisujem sve što se dogodilo otkako sam došao ovamo.
PRIJE ODLASKA NA „DRUGU STRANU” (RADNI NASLOV) 14. POGLAVLJE
Nešto te muči?
Znaš…
ispričala sam se.
Ali…
ništa se nije promijenilo.
Zašto?
Sigurno će se jednog dana
tvoj glas čuti.
Ne brini se.
To nije odgovor.
Možeš to posuditi.
Doviđenja.
-Laku noć. -Laku noć.
Minako!
Minako, živ je!
Tvoj sin! Živ je!
Živ je.
DJEČJI DOM HOSHISUNA
Čekat ćemo ovdje.
Ryo opet ima vrućicu.
Već tjedan dana. Odvedimo ga sutra opet doktoru.
Dobro.
Mama.
Ryo, sutra ćemo ići doktoru. Može?
Želim vidjeti mamu.
Znam.
Sigurno ćemo naći tvoju mamu.
Ryo.
Oprosti što sam te ostavila samog.
Mama.
Jesi li tu?
Da.
Ovdje sam.
Htjela sam ti se ispričati.
Išla sam u školu po tebe,
ali odnio me tsunami.
Žao mi je.
Mama, idemo kući zajedno, zar ne?
Da bar mogu!
Moram li zauvijek živjeti ovdje?
Jako mi je žao.
Bdjet ću nad tobom, pa nećeš biti sam. Dobro?
Dobro.
Mama.
Pričaj mi priču dok ne zaspim.
Može.
Koju priču?
Nešto zabavno što si ovih dana radila.
U svijetu u kojem sam sada
jedni drugima pomažemo pronaći bližnje.
To je poput mimohoda.
Zvuči genijalno.
I meni su pomogli da tebe nađem.
Shvaćam.
Onda sada ti moraš pomoći drugima.
Da.
Imaš pravo.
Hej, g. Tanaka.
Da?
Imam jedan nedovršen zadatak.
Hoćete li mi pomoći?
Ako je u mojoj moći.
Akira.
Izgledaš kao da ti je srce slomljeno.
O čemu govoriš?
Ne izgledam.
Da, ali Minako je bila prava mačka.
Da sam mlađi, bio bih…
Fuj!
Što je?
Čemu to „fuj”?
Fuj.
Minako.
Vratila sam se.
Dođi ovamo.
Želiš li kave?
Hvala, Kaori.
Michaele.
Nisam ti zahvalila kako spada.
Hvala ti.
Nemoj, porumenjet ću.
Tvoj film.
Dovršimo ga.
Ha?
Ostat ću dok ga ne dovršimo.
Želiš da ga ona vidi.
Ma daj, prestani! Rasplakat ću se!
Dobro. Učinit ću to. Da.
Film će biti odličan.
I ti, Nana.
Ha? Ni govora.
Nana, ovo je obavezno.
Nema šanse.
-Tanaka. -Da.
Donesi kameru.
Na zapovijed!
U redu.
Učinimo to.
-Snima se. -Dobro.
Prvi put.
Priprema, sad!
Odonda je prošlo 50 godina.
Film je gotovo završen.
Protagonist Koga
vjerovao je u revoluciju i posvetio se studentskom prosvjedu.
Zbog straha da će ga uhititi
na dan prosvjeda odluči se vratiti u Tokio…
bez svoje djevojke.
Pobjegao je.
Glupi bijednik!
Koga, čekaj!
Žao mi je.
Ne mogu ja pokrenuti revoluciju.
Ne moraš.
Samo ostani sa mnom.
Vidjet ćemo se opet. Obećavam.
I tako je Koga napustio studentski prosvjed
i pobjegao u Tokio.
Znam da će se ovo prodavati.
Maiko se udala za Sasakija.
A Koga se zakopao u posao.
Oboje su živjeli potisnuvši prošlost koju su dijelili.
Prošlo je 50 godina.
Koga se vratio u grad Okinawu.
Uspomene na onaj dan preplavile su ga kao da je to bilo jučer.
Maiko…
Zbilja se uživio.
Jeste li vi Mitsuru Koga?
Nekom čudnom podudarnošću…
Koga susretne Maikinu unuku.
Ha? Ja?
Poznajete moju baku, zar ne?
Ha?
Ti si Maikina…
Dođite je vidjeti, molim vas.
Baka čezne da vas vidi.
Rez.
Ti si nekakvo čudo od djeteta?
Nevjerojatna si!
Palac gore!
Predivno!
Nana!
Prestanite!
Dođite je vidjeti.
-Michaele, nemoj! -Ruga mi se.
Tako, dakle.
Otišla si prije mene.
Koga!
Zbogom!
Koga,
živite punim plućima.
Koga!
Maiko.
Maiko!
Koga!
Maiko!
Michaele.
-Ne. Čekaj, Michaele. -Michaele!
Michaele!
Što je?
Maiko!
Michaele!
Maiko!
-Prikažimo ga na velikom ekranu. -Da!
Što te muči?
Kad smo kod toga…
Želim nekomu dati ovaj film.
Ali neugodno mi je raditi takve stvari.
Biste li vi to mogli učiniti umjesto mene?
Ha? Moraš sam.
Znam, ali…
Michaele.
Idemo zajedno.
Ići ću s tobom.
Ovo je baš lijepo. Pravo drugarstvo!
Dobro.
Ići ću.
Ozbiljno? Ima jako puno ljudi!
Da. Suludo je.
Hej, ljudi!
Želim vam nešto pokazati.
Dođite sa mnom.
Ovuda.
Pogledajte ovo!
Vidite?
To si ti, Michaele?
-Ti si slavan redatelj. -Ne laskaj mi.
Nisi lagao.
Naravno da nisam.
Mislila sam da lažeš.
Svi smo mislili.
Eto.
Ajme!
„FILM TREBA BITI SLOBODA”
Strašno sam nervozan.
Nimalo mi ne leže ovakve stvari.
Bit će sve u redu. Čekat ćemo te ovdje.
-Predomislio sam se. -Došli smo skroz ovamo!
Ali…
Koga. Jesi li to ti?
Sasaki?
Što je?
Nakon toliko vremena!
Želim se ispričati Maiko.
Dopusti da je vidim.
Uđi.
Sasaki, kada si umro?
Prije dvije godine. Od raka.
A, tako.
Što je to?
A, ovo!
Moj novi film.
Film o meni, Maiko i tebi.
Snimaš ih i nakon smrti?
Opsjednut si.
Tako je.
Jedino to mogu raditi.
Dođi.
-A ti? -Ostat ću ovdje dok avion ne ode.
Ne, Richarde! Sinoć smo rekli…
Sinoć smo svašta rekli…
Maiko, nisi se nimalo promijenila.
Uvijek je navijala za tebe.
Ali izabrala je tebe.
Znaš…
Još razmišljam o onim vremenima.
Nismo mogli pokrenuti revoluciju.
Ali…
Bili smo ujedinjeni. To pouzdano znam.
Maiko.
Žao mi je.
Lijep pozdrav.
Je li sve u redu?
Bilo je savršeno. Izvrsno.
Nisi joj ga dao?
Kad bolje razmislim, ne možeš doma gledati filmove.
Dat ću joj DVD.
Ali neće izaći na DVD-u.
No, no. U redu je.
Idemo kući?
Hej, ljudi!
A da organiziramo projekciju filma?
Možemo sve pozvati.
Sjajna ideja.
Baš sam i sam to htio predložiti.
Zbilja?
Da.
-Učinimo to. -Da.
U redu. Organizirat ćemo je!
Michaele, spremni smo.
Dobra večer svima. Ja sam Michael.
Natjerao sam prijatelje da mi pomognu i uspjeli smo dovršiti film.
Ovaj film ima moć
unijeti revoluciju u ovo doba.
I smatram i da povezuje prošlost i sadašnjost.
„Snimaš ih i nakon smrti?”
To je moj prijatelj rekao. Hej, tko god to prvi učini, pobjeđuje!
Nadam se…
da ćete uživati u filmu.
Nego,
imam ideju za novi film.
Još jedan?
Autobiografiju.
Želim snimiti film o vremenu koje smo ovdje proveli.
Michaele, to je moja ideja.
Onda ga možemo zajedno snimiti.
To će biti remek-djelo.
Ne mogu to dopustiti.
Ne?
Minako.
Jesi dobro?
Ah, da.
Samo mi još nije sjelo.
Ni meni.
Iskreno, i ja se osjećam malo nelagodno.
Hej, g. Tanaka.
Da?
Kako je s druge strane?
Ne mogu vam reći.
Ha?
G. Tanaka nam je poput nadzornika.
Što? Zašto mi niste rekli? To je jezivo.
Ma daj. Reci nam.
Ionako ćeš uskoro saznati.
Tanaka, kako si tvrdoglav!
Ali znate što?
Bilo je zabavno snimati film.
Je l' da?
Filmovi su super.
Skupina odraslih ljudi strastveno nastoji postići isti cilj.
Fantastično je.
-Da. -Zar ne?
Nana.
Snimi još filmova.
Iskoristi bilješke iz moje sobe.
Budi marljiva.
Zašto samo ja?
Akira.
Ostalo prepuštam tebi.
Vodi detaljne bilješke o ovom svijetu.
Računaj na mene.
Ali moraš uvijek biti u napadu. Nemoj izgubiti. Dobro?
S kim se natječe?
Nazdravimo.
Zdravica.
Živjeli!
-Živjeli! -Živjeli!
Ostalo je još hrane. Jedite.
Jedimo.
Mogu dobiti malo?
-Uzmi i pržene piletine. -Molim jedan komad.
Hvala.
Evo pržene…
-Ovoliko? -Da, hvala.
Još malo…
…ŠUM VALOVA I PRAZNA PLAŽA
Kuc-kuc.
Spavaju li svi?
Da.
Michael je naposljetku zaspao dok je govorio.
Zbilja je pun energije.
Evo.
Hvala.
Hoćeš li nastaviti pisati?
Hoću.
Mislim da ću pisati dok moj tata ne dovrši svoj roman.
Shvaćam.
Obavezno piši o meni.
Naravno.
Bit ćeš glavni lik.
Ne. Želim samo malenu ulogu.
Htio sam biti s tobom…
malo dulje.
Otkud sad to?
Nekako si mi se…
sviđala.
Otkud sad to priznanje?
Je li čudno?
Da, čudno je.
Pitam se bi li bilo drukčije
da smo se upoznali dok smo bili živi.
Nikad nećemo znati.
Da.
Akira.
Hvala ti. Bilo je zabavno.
I meni.
Hvala ti.
Idemo.
Dodajem ti.
Pazi leđa.
-Hvala. -A ovo?
Ovamo u sredinu.
Dobro. Da.
Koliko ljudi!
Ryo.
-Dugo se nismo vidjeli. -Da.
Imamo još vremena. Hoćemo na čaj?
Može.
Narastao si.
Hvala što si došao.
Prvi si put u Tokiju?
Da.
Ima jako puno ljudi.
Da, u odnosu na ono mjesto.
Da.
Nagodinu ćeš diplomirati?
Da.
Znaš li što želiš raditi?
Pa, nisam sasvim siguran.
Ali možda bih radio isto što i moja mama.
Molim te, pričaj mi opet o mami.
Može, naravno.
Veselim se današnjem filmu.
Nadam se da će ti se svidjeti.
Nana!
Koliko je prošlo!
Zdravo!
Dugo se nismo vidjeli.
Zdravo.
Palac gore!
Ulaznice, molim.
-Ovuda. -U dvoranu 2, molim.
Vidimo se poslije.
Uživaj.
Hvata me nervoza.
Da.
MIMOHODI
FILM NANE DATE
U SPOMEN NA „MICHAELA”
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić