Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Nej.
Ryo?
Ryo.
Ryo!
Hallå, nån!
Är det nån här?
Hallå, är det nån här?
-Hör upp. -Ja, chefen.
Det kan finnas fler människor under spillrorna. Vi borde…
Ursäkta mig! Jag hittar inte min son!
Var är de som räddats?
Ryo?
Herr Kanda. Ni är välbehållen.
Yuko, hur är det med dig?
Jag hämtar filtar.
Har ni sett min son?
Herr Kanda!
Vad är det som händer?
Hallå?
Nån där?
Det är farligt att vara här!
Vänta.
Hallå.
Är allt väl?
Tack och lov.
Jag vaknade uppspolad på stranden.
Ingen svarar mig och jag känner inte fysisk beröring.
Jag visste inte vad som pågick, men sen ropade ni på mig.
Jag förstår.
Börja med att försöka lugna er.
Ta ett djupt andetag.
Den var verkligen kraftig.
För tillfället är det nog bäst om ni följer med mig.
Kan ni gå, tror ni?
Precis som jag sa så var det jag som kom på idén med stjärnsand.
Förstår ni?
Ni har väl sett de här i souvenirbutiker?
Jag har köpt såna till familjen på jobbresor.
Jag sa ju det.
Det var jag.
Nu börjar han igen.
Det är sant, förstår du.
Jag brukade nämligen delta i studentprotester.
Jag var helt pank på den tiden, så jag stack till ön Iriomote.
Du stoppade sanden i flaskor och började sälja dem. Vi vet.
Har vi en ny gäst?
-Från jordbävningen? -Förmodligen.
Ja, men hej.
Du måste ha gått igenom mycket.
Jag menar… Det var ett rejält skalv.
Michael.
Vad är det här för plats?
Det är lite svårt att förklara, men…
Det är lugnt.
Oroa dig inte.
Vi har gott om tid på oss.
Kaori, visa henne runt.
Visst. Jag är Kaori.
Följ med mig.
Vänta lite.
Vad är det här egentligen?
Jag vill inte behöva förklara.
Jo…
De som har nåt de ångrar i de levandes värld samlas här.
Och inte bara här.
Det finns liknande platser över hela landet.
Ångrar?
Vad menas med det?
Kom igen, Akira. Gå inte som katten runt het gröt.
Säg det själv, Shori.
Enkelt uttryckt…så är du död.
Men du kan inte gå över till andra sidan eftersom du har oavslutade affärer.
Död?
Jag är död.
Seså, ingen fara. Nu är det bäst att du vilar.
-Vi har alkohol också. -Jag vill inte ha.
Följ med mig, okej?
Det går bra.
Det handlar nog om en kille.
Förmodligen.
Tror ni det? I hennes ålder?
Vänta.
Den här vägen.
Den som hade rummet är inte kvar.
Så här kan du bo.
Jag vet att det är mycket att ta in på en gång.
Så försök sova ordentligt.
Är ni i samma situation som jag?
Det stämmer.
Vi har varit här längre än dig. Vi är experter.
Godnatt.
Här kommer ditt barn. Grattis.
Varför förstår du mig inte?
-Jag vill bara… -Det är vad du vill.
Jag behöver det inte!
Duktig pojke.
-Ryo, kom hit! -Det är läskigt.
Ha den äran idag!
Grattis!
-Titta här. -Akta dig.
Vad gör du?!
-Mamma, titta. -Sluta!
Skynda dig nu.
-Jag vill inte gå! -Varför inte? Jag ska till jobbet.
Jag vill inte gå i skolan!
Mamma.
Vakna.
-Mamma! -Ryo!
-Hej. -God morgon.
God morgon.
Hej.
-Hej på er. -God morgon.
God morgon. Kaori, jag vill också ha kaffe.
Visst.
Här.
-Vad är det där? -Det är yoga.
En död person gör yoga och tänker på hälsan…!
Håll truten.
Yoga.
Det var jag som introducerade yoga i Japan.
-Nu räcker det. -Det är sant.
Det var då jag skadade ryggen. Här.
God morgon.
Hej, fröken. God morgon.
Du är söt i dagsljus.
Vad heter du?
Minako Kawakami.
Minako.
Där ser man. Du är vacker.
Michael.
Sånt kan man inte säga nuförtiden.
Va, inte det? Varför inte?
Den här gamlingen är Michael.
Killen som tog hit dig är Akira.
Den unge mannen där är Shori.
Han var en yakuza.
Det där är herr Tanaka, en före detta bankir.
Och jag är Kaori, en före detta värdinna på en bar.
Slå dig ner.
Hallå?!
BÖRSKRASCH
2 OKTOBER 1990
Det här…
Det är gammal vana.
Får jag låna dina bilnycklar?
Va?
Jaha. Visst.
Hon har dålig attityd.
VÄNLIGEN KONTAKTA OSS VID INFORMATION OM DESSA SAKNADE BARN
Chinatsu!
Aiko!
Kazuki!
Du med?
Jag kom ifrån min familj.
Jag trodde att jag skulle hitta dem om jag skrek deras namn varje dag.
Men…
…om de hör mig skulle det innebära att de är döda.
Jag hoppas att du hittar din familj.
Motorvägen agerade vågbrytare, så städerna påverkades mindre.
Vi har inte hittat Kawakami än. Hoppas att hon är i säkerhet.
Räddningsteamen gör sitt bästa för att hitta de saknade.
Det vi kan göra just nu är att samarbeta med polisen
och rapportera korrekta nyheter omgående.
-Sätt igång. -Ja, chefen.
Herr Kanda. Jag står här.
-Välkommen tillbaka. -Hej.
Ja, hej.
Tack för lånet.
Bra tajming. Vi ska ha gryta ikväll. Vill du göra oss sällskap?
Förlåt, men jag är inte på humör för det.
Det är just därför du borde komma.
Okej?
Nej.
Nu är det höst
På den här tomma stranden
Och även om
En enda dröm brister
Det är tusende gången.
Så glömmer jag dig inte
För jag har lovat sanden
Att hur ledsen jag än blir
Så tänker jag inte dö
"Tom strand".
Det är en bra låt. Eller hur, Shori?
Visst.
Minako, vill du sjunga nåt?
Nej tack.
Jaså? Det var synd.
Okej, här är den. Den heta grytan är klar!
Kom.
-Så där. -Kom hit.
Tack.
Den är tung.
Kaoris specialgryta!
Det ser gott ut.
-Ta lite kött. -Nu äter vi.
Kött ger energi.
-Nu hugger vi in. -Ja, nu äter vi.
Mums!
Jo…
Har ni alla nåt ni ångrar bland de levande?
Just det.
Ånger är allt vi har kvar.
Är det därför ni bara latar er?
Jag skulle inte säga att vi latar oss.
Eller?
Jag antar att det kan se ut som att vi bara larvar oss.
Jag vill inte vara oförskämd.
Men jag kan inte slösa bort min tid så här.
Minako?
Kan du åtminstone stanna kvar idag?
Varför det?
Därför att
vi kanske kan hjälpa dig.
Ja. Det var det jag tänkte säga.
Visst, eller hur.
Det är dags. Skynda er och ät!
Skynda er.
Hej på er.
Vi kan inte börja utan att göra det här.
Börja med vad?
Vi gör alltid en reningsritual innan vi börjar med våra filmer.
Han är självutnämnd filmproducent.
Titta på dem när du har tid. De är mästerverk allihop.
Man kan se dem i biografen där borta.
Nu sätter vi igång.
Okej, då börjar vi.
Vad gör alla här?
En gång i månaden
när det är nymåne samlas vi och letar tillsammans.
Va?
Vi letar efter dem vi vill träffa igen.
Det här är så konstigt.
Tänk att vara bland folk fast man är död.
Shori.
Att försöka förstå en motsägelse är en motsägelse i sig själv.
Det är sant.
Hallå!
Jag hittade dem.
-Chinatsu. -Älskling.
-Aiko. -Pappa.
-Kazuki.
Jag är ledsen.
Är det inte konstigt?
Vi är döda, men vi är här.
Vi existerar definitivt i den här världen.
Vi existerar.
Jag är ledsen. Jag kunde inte skydda er.
Jag har ont i ryggen.
-Jag tar gärna en öl, Kaori. -Okej.
-Här. -Vill Minako ha?
-Jag ger en till henne. -Tack.
Här.
Vad tyckte du?
Om vad?
Jag…
…blev förvånad.
Och förvirrad.
Det är naturligt.
Minako, jag hoppas att du hittar din pojkvän snart.
Hör du! Det räcker nu.
Vad då?
Det är min son.
Jag…
…levde ensam med en son som heter Ryo. Han är sju år.
Jag tänker bara på om han lever eller inte.
Låter ni mig stanna här ett tag till?
Tummen upp för det.
Självklart får du det.
Vi ska hitta honom.
Tummen upp?
Tummen upp.
Kom hit. Låt oss skåla.
Vi förstår.
Kaori.
-Men då så. Skål. -Skål.
Skål.
Det är öppet.
Jaha. Kom in.
Vad är allt det här?
Det är de anteckningar jag har gjort.
Jag ska göra en historia av dem. Jag är författare.
Jaha.
Är nåt fel?
Tack för att du bad mig stanna kvar häromdagen.
Jag mår lite bättre nu.
Ingen fara. Jag vet vad du går igenom.
Letar du också efter nån?
Nej, det gör jag inte.
Jag vill bara skriva om allt det här.
Jag vill dokumentera att det finns en sån här värld när man dör.
Är det dina oavslutade affärer?
Jag är inte helt säker.
Just det. Du vill låna bilen, va?
Du kan använda den när du vill.
Tack så mycket.
Vi kommer att hitta honom.
Oroa dig inte.
Du kan verkligen lita på oss.
Minako?
Låt mig intervjua dig nån gång.
Jag vill veta mer om ditt liv.
Om du så vill.
Hejsan.
Hej.
Snyggt.
Det ser bra ut.
Håll truten.
Jag gjorde en yakuza-film för länge sen.
En sån där halvdan B-film, va?
Nej, den är väldigt bra. Jag ska visa dig den nån gång.
Visst.
Okej, jag drar.
KAOS PÅ KABINETTSSEKRETERARKONFERENS
KÄRNKRAFTVERK HAR TAGIT SKADA LÄGET DOCK STABILT
DÖDA
De har inte hittat Minako än, va?
SAKNADE FRÅN HOSHISUNA MINAKO KAWAKAMI (35)
Grattis på födelsedagen, chefen.
Grattis.
Tack så mycket.
-Botten upp. -Tack.
Pappa. Grattis på födelsedagen.
-Ät nu. -Tack.
Jag är inte ädel, Ilsa.
Men jag förstår att tre människors problem är obetydliga i denna galna värld.
En dag kommer du att förstå det.
Det här är för dig, tjejen.
Är allt i sin ordning?
Allt förutom en sak.
VAD FINNS PÅ ANDRA SIDAN?
-Jag är tillbaka. -Hej.
-Kaori, jag tar gärna en öl. -Visst.
-Jag ställer den här. -Ja.
Vad är det, Shori?
Du ser dyster ut.
Va? Gör jag?
Det var din fars födelsedag idag.
Hur mådde han?
Ja… Han har blivit rätt gammal.
Jag förstår det.
Det har redan gått sju år sen du kom hit.
Ibland undrar jag
om det hade gått annorlunda ifall jag stannat vid hans sida.
Jag gjorde en yakuza-film en gång.
Men yakuza har det tufft nuförtiden.
De är en symbol för samhället.
Men de har skilts från samhället och har inte ens mänskliga rättigheter.
Jag ska visa den för dig när du går med på bio nästa gång.
Visst, jag hör det.
Vilka är dina oavslutade affärer, Shori?
Varför plötsligt så nyfiken?
Jag berättade min historia för alla.
Jag hamnade här för att jag dödades i en yakuza-konflikt för sju år sen.
Min fru blev ensam kvar och jag kom hit.
Va? Var du gift?
Hon var kanske inte direkt en fru.
Inte officiellt.
Han är faktiskt en riktig mjukis.
Vad säger du? Håll truten.
Har du letat efter henne i sju år?
Jag vet faktiskt inte.
Jag kanske inte vill träffa henne.
Jag kan ändå inte hålla om henne.
VAD HÄNDER OM OAVSLUTADE AFFÄRER FÖRBLIR OAVSLUTADE?
Hallå där?
Är alla andra i säkerhet?
Jag förstår. Vi får göra vårt bästa.
Ja.
Hej då.
1970, OKINAWA
Nu är det höst
På denna tomma
Sasaki. Tamashiro har gripits.
Jag förstår.
Myndigheterna tar i med hårdhandskarna.
Snart är det din tur.
Du måste ligga lågt.
Jag vet.
Tamashiros gripande blir rubriken i morgondagens flygblad.
Javisst. Jag fixar det senare idag.
Då så, Maiko.
Vi ses imorgon.
Koga.
Är du okej?
Ja.
Oroa dig inte.
Häromdagen greps vår kamrat Tamashiro utan skäl mitt på stan!
Vi ger aldrig efter för den sortens förtryck från myndigheterna!
Just det!
Nu är det tid för alla studenter…
Vi kan inte låta er ockupera universitetet längre.
Ta bort barrikaden och kom ut omedelbart.
Höj era röster!
Ge tillbaka Okinawa!
Vi är emot Vietnamkriget!
Lägg ner USA:s militärbas!
Anfall!
Gå samman!
Koga!
Vad är klockan?
Det är bara midnatt. Du borde ligga ner.
Gör det ont?
Du skrämde mig!
Förlåt. Jag gick bara in.
Minako.
Vilken överraskning.
Vad heter filmen?
Jaha. Sökandet efter en förlorad tid.
Visst är den bra?
Ja. Men det slutade mitt i.
Jag vet. Jag dog innan jag hann färdigställa den.
Jaså?
Den här filmen skulle ha gjort stort intryck på dagens ungdomar.
Den är otrolig.
Affischen skulle ha Maiko som hjältinna ensam på stranden.
Och filmens titel ovanför.
Filmen skulle bli en stor framgång.
-Var affischen redan bestämd? -Självklart var den det.
Det var jag som bestämde allt.
Temat, storyn och allt annat.
Men varför ville du spela in en film om en studentprotest?
Se här.
SÖKANDET EFTER EN FÖRLORAD TID
Det är en sann historia om mig själv.
-Är det en självbiografi? -Nej, inte direkt.
Men du förstår, jag deltog i en studentprotest.
Oavsett om vi hade rätt eller fel så var vi sammansvetsade.
Film är samma sak.
En grupp som arbetar engagerat mot samma mål. Det är fantastiskt.
Du älskade verkligen film, va?
Ja.
Om det är en självbiografi, var Maiko din flickvän?
Ja. Jag antar att hon var det.
Vad hände med er två?
Det var mycket som hände.
Men jag önskar att hon kunde ha sett den färdiga filmen.
Hon kanske fortfarande väntar på den.
Nä.
Det vet jag inte.
-Jag är hemma. -Välkommen tillbaka.
Maten är klar.
Kom, Kenta.
Maten är klar, säger hon.
Kom nu, Kenta. Sluta spela ditt spel.
-Riko, det här är till mamma. -Okej.
Kenta! Vi ska äta nu.
Här.
-Och du? -Det jag brukar ta.
-Kenta? -Mycket.
-Blir det här bra? -Ja, tack.
Du vräker i dig maten, Kenta.
Hur går det med klubbaktiviteterna?
Mer.
-Har du match nästa vecka? -Ja.
-Tror du att ni vinner? -Lätt som en plätt.
-De blev utspelade senast. -Säg inte så! Varför…
Jag såg också den matchen.
Ta inte upp det.
-Barnet sparkade just. -Gjorde det?
Vänta.
Gör det igen.
-Bebisen sparkade! -Ja.
-Kenta! -Det är lugnt.
Kom hit.
Den är gammal men fullt användbar.
Se hur det glänser om den.
Hej, Minako.
God morgon.
Vad gör ni?
Jag blev djupt rörd av dina ord igår.
Va? Vilka ord?
Varför jagade du upp honom? Jag har planer för dagen.
Nu hänger jag inte med.
Minako, du jobbade väl med tv?
Jag var journalist.
Okej. Ta den här.
Så här är det.
Jag har beslutat att göra klart filmen.
Vad sa du?
Okej. Lyssna, allihop.
Tv-serier kommer och går, men filmer är oförglömliga.
Jag kan inte låta er göra det här halvhjärtat.
Vad är det vi ska…?
Akira, du ser långsam ut. Du kan hålla den här.
Va? Den här?
Kaori, du tar upp ljud.
Det är ett viktigt jobb.
-Tanaka, du är regiassistent. -Javisst.
Och så var det Shori.
Du ser bra ut, så du kan spela min son.
-Här är manuset. -Va?
SÖKANDET EFTER EN FÖRLORAD TID
Michael, ska du vara regissör?
Jag spelar huvudrollen och regisserar, i sann Yang Ik-joon-stil.
I vilken stil?
Då så.
Nu börjar vi!
Kamera.
Redo.
Börja.
Det har gått
femtio år sen det ägde rum.
Vad var det sen?
-"Jag vill träffa henne igen." -Va?
Vad säger du?
-"Jag vill träffa henne igen." -Bryt!
Kamera. Och börja!
Vad var det nu?
Jo…
Din tavla syns i bild.
"Jag vill träffa henne igen."
Replikerna är oviktiga. Allt handlar om känslan.
En gång till.
Jag är helt inne i rollen.
Den är svår att öppna.
"Jag vill träffa henne igen."
Det vet jag.
Det är för ljust!
Hur länge måste jag vänta?
Gå bara in i…
Lär dig av mig och förbered dig för rollen.
-Nu sätter vi den här tagningen. -Ja.
"Det har gått 50 år sen dess."
Varför vevar du så där?
Ingen orsak.
Vi kan börja med "Det har gått…"
Nåväl. Det är första dagen.
Gruppen är inte sammansvetsad än.
-Är det så det ligger till? -Ja, det är det.
Filmskapande handlar om lagarbete. Eller hur?
Varför frågar du mig?
Jag tror att varje avdelning ska ha en genomgång.
Minako, jag ska lära dig kameran.
Det går bra.
-Va? Kom nu. -Va…?
Har vi fått besök?
Jag kan gå dit.
Så ung.
Hej.
Kan du se mig?
Vad är det som händer?
Jag är också ny här.
Vi kanske ska gå till de andra.
Vad heter du?
Nana.
Hej på dig.
Gillar du film?
Va?
Kul att träffas.
Jag förstår. Man blir chockad, eller hur?
Jag är ledsen.
Jag är inte ledsen.
Jag är glad att mitt skitliv tog slut.
Vi har fått hit en väldigt apatisk unge.
Vem fan är du?
Okej.
Unga dam, det finns en plats där du kan vila. Kom.
Den där tjejen är… Du vet vad jag menar, Tanaka.
Förmodligen.
Okej, jag går.
Shori.
Ja?
Grattis till början av ditt sjunde år.
Håll truten.
Jag är ledsen, Shori.
Jag har beslutat att upplösa gruppen.
KATO FAMILJEGRAV
SHORI MIZUKI GRATTIS PÅ TVÅÅRSJUBILEET
TACK FÖR ATT JAG FÅR FÖLJA MED PÅ DIN KÄRA MOTORCYKEL!
Jag är hemma.
Hej.
-Du är hemma tidigt. -Ja. Jag skickade ett sms.
Det såg jag inte. Förlåt.
Curry till middag?
Gärna.
Mizuki?
Jag har en ledig dag nästa vecka.
Kan vi besöka mina föräldrar?
Jag har inte fått chans att presentera dig.
Ja. Det låter bra.
Vi borde prata om vår framtid också.
Du har rätt.
Det var ett tag sen.
Du har inte förändrats det minsta.
Han verkar vara en bra kille.
Men jag är i alla fall snyggare än han.
Jag är ledsen.
Ha ett bra liv.
…minnen av dig
Även om du inte återvänder
Jag ska inte
-Du var borta länge. -Hej.
-Kaori, ge mig nåt starkt. -Visst.
För jag har lovat himlen
Att hur ensam jag än blir
Så tänker jag inte dö
Hur ensam jag än blir
Shori, har det hänt nåt?
Så tänker jag inte dö
Jag såg henne.
Va?
Hon verkar redan ha kommit över mig.
Men hon såg bra ut.
Hon lär gifta sig snart.
-Det är goda nyheter. -Ja.
Och just det… Vet ni vad?
Hennes nya pojkvän verkar vara en bra kille.
Raka motsatsen till mig.
Det gör mig glad.
Hon har det bra.
Det är jag säker på.
Du, Shori!
Du har inte sett min film än.
Det har du rätt i.
Jag ska titta på den.
Din tråkiga yakuza-film.
Bra. Så ska det låta.
Kom igen. Vi gör det nu.
-Akira, hämta bilen. -Vi åker.
Kom.
-Du lär bli berörd. -Tror du det?
Du, tjejen.
Lev väl och ta vara på livet.
Va?
Har du nånstans att gå?
Kom till oss.
-Chefen, vad gör du? -Sluta nu.
Det skadar inte att utöka familjen.
Vad heter du?
Masashi…
…Yamada.
Nå? Den är bra, eller hur?
Den är okej.
Kom tillbaka när allt är klart.
Nu går vi.
Ska vi gå?
Ja.
Det var jag som gjorde yoga populärt.
Inte nu igen.
Det var 30 år sen. Jag jobbade med reklam på den tiden.
Allt som hade med träning att göra var på modet.
Med Shori borta finns det ingen som kan stoppa honom.
-Det var jag som… -God morgon, Nana.
God morgon.
Var är den där yakuza-killen?
Han gick över till andra sidan.
Nu förstår jag ingenting.
Känner du ånger eller har oavslutade affärer från när du levde?
Va?
Det är nog därför du är här.
Du skrämmer mig. Är det här nån sorts sekt?
En sekt? Så oförskämt.
Du, förresten. Vill du spela in en film med oss?
-Minako, ska vi ge oss av? -Visst.
Nana, sätt dig.
DÖDA
Jag är lika rädd varje dag.
Jag undrar hur jag reagerar om jag hittar Ryos namn här.
Jag förstår dig.
Så du vill veta mer om mitt liv?
Ja.
Jag vill veta mer om dig innan du går vidare till andra sidan.
Jag heter Minako Kawakami och är 35 år.
Jag var journalist här på Hokuto TV och ensamstående mamma till en sjuåring.
Var är din man?
Vi gick isär kort efter Ryo föddes.
Jag ville jobba, men han gillade inte det.
Så det var bara Ryo och jag.
Hur var den här världen för dig?
-Du menar bland de levande? -Ja.
Jag vet inte.
Jag fokuserade helt på jobbet och föräldraskapet.
Nu kan jag undra varför jag kämpade så hårt.
Om du kunde gå tillbaka, vad skulle du vilja göra?
Jag skulle vilja…
…resa iväg nånstans med Ryo.
Jag har aldrig kunnat göra det.
Och sen…
…vill jag be honom om ursäkt.
Det är mycket vi inte vet om vår värld. Sånt vi inte kan se.
Till exempel atomer, elektroner och elementarpartiklar.
Den värld vi upplever har tre dimensioner.
Eller fyra om vi lägger till tid.
Den lär bli viral.
Det här är så bra.
Lägger du upp den?
Så bra.
Yasuko.
Skär inte upp handleden som Nana. Det var irriterande.
Är allt bra där nere?
-Jadå. -Förlåt.
Låt oss undersöka ordet "dimension".
Det definieras som en måttstock för mätning av ytor.
Så vad är en dimension? Det är en linje.
Här kommer efterrätten.
Hej.
Nana.
Jag inser att jag är död, men…
Kan jag döda nån?
Det finns nån jag vill döda.
Du, Nana.
Säg inte såna där saker.
Vi kan inte skada levande människor från den här världen.
Vad dumt.
Ni är alla döda.
Hallå.
Det smakar ingenting!
Hur länge måste jag stanna i det här helvetet!
Nana.
Varför följer du inte med oss?
Jag vill visa dig en sak.
Vad då?
Lita på mig och häng med.
Okej då. Vi går.
Va?
Vilka är det här?
Alla som dött och lämnat kvar de som är viktiga för dem.
Vi letar tillsammans…
…efter dem vi älskar.
Dem vi älskar.
Jag vet inte vad du ångrar.
Men vi kan hjälpa dig om du vill.
Hallå! Här borta!
Jag är ledsen.
Förlåt mig.
-Är inte det bra? -Jag fick ett meddelande!
Jag har…
Jag har nån jag vill be om ursäkt till.
Det där är ert barns ansikte. Där är ögonen och näsan.
Här är munnen.
Jag ville inte dö förrän min dotter hade fött barn.
Jag kämpade emot mitt öde och här är jag nu.
Världen är rätt snäll ändå, eller hur?
Det tycker jag också.
Jag har varit hos dem en lång tid.
Jag ångrar inget mer.
Att se mina barn all den här tiden har fått mig att inse…
…hur otroligt starka de är.
De hade kanske klarat sig utan mig hela tiden.
Det tror jag ibland.
Det är inte sant.
DAG 32. INGET NYTT PÅ ANSLAGSTAVLOR ELLER HOKUTO TV. INGA FRAMSTEG
Men kära nån, Michael.
Varför ligger du här och sover?
Vi går till ditt rum, okej? Herr Tanaka, hjälp mig.
Okej.
Vakna nu.
Är du med, Michael?
Ett, två, lyft.
Okej, nu går vi.
Han är väldigt full.
Går det bra?
Ja. Jag gillar att skriva.
Men jag vet inte hur det slutar.
Nu är det din tur, Akira.
Berätta.
Va? Nej. Jag har inget intressant att berätta.
Du undviker alltid frågor som handlar om dig.
Gör jag det?
Jag vill veta hur ditt liv var.
Minako.
Du verkar vara en sann journalist.
Det har du rätt i.
Men…
…jag har inget emot att berätta…
…anledningen till…
…att jag inte kan gå till andra sidan.
Är det här din…?
Ja.
Min pappa ser envis ut, eller hur?
Jag har alltid varit fysiskt svag.
Så för mig var han den läskigaste i världen.
Din lunch stinker.
Plockar hon upp det?!
Vad ska hon göra med det?
Ska hon äta det?
Det vore äckligt.
Vilket missfoster.
Hon skvätte på mig. Usch!
-Är du okej? -Äckligt.
Nana.
Yasuko.
Yasuko, jag är ledsen!
Nana…!
Varför…?
Nana.
Nana, varför…!
Yasuko, jag är hemskt ledsen.
Jag är ledsen, Yasuko.
Jag är så ledsen.
Varför, Nana?
Nana.
Jag bodde praktiskt taget i min säng.
Jag var son till en bonde men klarade inte fysiskt arbete.
Jag trodde alltid
att min pappa inte accepterade mig som familjemedlem.
När de sa att jag skulle dö…
…tänkte jag: "Varför just jag?"
Jag tog ut min ilska på familjen många gånger.
Jag har sårat dem mycket.
Jag tror…
…att det är därför jag inte kan gå vidare.
Min pappa, som aldrig ens har läst en bok
har jobbat med en egen i flera år nu.
Den handlar om mig.
Om jag fortfarande levde
hade han kanske aldrig skrivit en roman.
Eller så hade han det ändå. Jag får aldrig veta.
Men det gör mig glad.
Det känns som om jag äntligen lär känna pappa.
AKIRA HURRADE FÖR DEN NYFÖDDA KALVEN
Men…
…jag önskar att jag vetat det här när jag levde.
Nana.
Ditt rum är stökigt.
Ursäkta.
Vad skriver du?
Jag dokumenterar allt som har hänt sen jag kom hit.
INNAN MAN GÅR TILL ANDRA SIDAN (ARBETSTITEL) KAPITEL FJORTON
Har det hänt nåt?
Ja, alltså…
Jag bad om ursäkt.
Men…
…inget förändrades.
Varför inte?
Jag är säker på att en dag…
…kommer din röst att höras.
Oroa dig inte.
Det är inget svar.
Du kan få låna den.
-Hej då. -Godnatt.
Minako!
Minako, han lever!
Din son! Han lever.
Han lever.
HOSHISUNAS BARNHEM
Vi väntar här ute.
Frun? Ryo har feber igen.
Det har gått en vecka. Vi tar honom till en läkare imorgon.
Okej.
Mamma.
Ryo, vi ska gå till doktorn imorgon.
Jag vill ha min mamma.
Jag vet.
Vi ska nog hitta din mamma.
Ryo.
Förlåt att jag lämnade dig ensam.
Mamma.
Är du där?
Ja.
Jag är här.
Jag vill be dig om ursäkt.
Jag var på väg för att hämta dig i skolan
när jag spolades iväg av tsunamin.
Jag är ledsen.
Mamma, vi ska väl åka hem tillsammans?
Jag önskar att det gick.
Måste jag bo här för alltid?
Jag är ledsen.
Jag ska vaka över dig så att du inte är ensam, okej?
Okej.
Mamma?
Berätta en historia tills jag somnar.
Visst.
Vad vill du höra?
Berätta om nåt kul du har gjort nyligen.
I den värld jag är i för tillfället
hjälps alla åt att hitta varandras nära och kära.
I en stor parad.
Det låter fantastiskt.
De hjälpte mig att hitta dig.
Jag förstår.
Så nu är det din tur att hjälpa alla andra.
Ja.
Du har så rätt.
Herr Tanaka?
Ja.
Jag har en ouppklarad affär.
Hjälper du mig?
Om jag har möjlighet.
Akira.
Se inte så hjärtekrossad ut.
Vad pratar du om? Det är jag inte.
Men Minako är verkligen en snygging.
Om jag var yngre hade jag…
Usch.
Va? Vad menar du med det?
Usch.
Minako?
Jag är tillbaka.
Här borta.
-Vill du ha kaffe? -Ja tack, Kaori.
Michael.
Jag har inte tackat dig ordentligt.
Tack.
Sluta. Du får mig att rodna.
Din film.
Vi gör klart den.
Va?
Jag stannar tills dess.
Du har nån att visa den för.
Sluta nu! Snart får du mig att börja gråta.
Men okej. Jag är med på det.
Den här filmen kommer att bli fantastisk.
-Du ska också vara med, Nana. -Inte en chans.
Nana, det är obligatoriskt.
Inte en chans.
-Tanaka? -Ja.
-Hämta kameran. -Som du vill.
Då så.
Nu kör vi.
-Kameran går. -Okej.
Tagning ett.
Redo. Varsågod och börja.
Det har gått 50 år.
Filmen är nästan klar.
Huvudpersonen Koga
trodde på revolutionen och hängav sig åt studentprotesten.
Men i rädsla för att åka fast
beslutar han att återvända till Tokyo dagen för protesten…
…utan sin flickvän.
Han flyr.
Patetiskt nog.
Koga, vänta!
Jag är ledsen.
Jag kan inte starta en revolution.
Det behöver du inte.
Men stanna hos mig.
Vi ses igen. Jag lovar.
Koga hoppade av studentprotesten
och flydde till Tokyo.
De här kommer att sälja bra.
Maiko gifte sig med Sasaki.
Medan Koga grävde ner sig i arbete.
Båda lade det liv de hade delat bakom sig.
Femtio år hade gått.
Koga återvände till staden Okinawa.
Minnen från den dagen kom tillbaka till honom som om det var igår.
Maiko.
Han är helt inne i det.
Är du Mitsuru Koga?
I ett konstigt sammanträffande…
…har Koga ett möte med Maikos barnbarn.
Jag?
Du känner min mormor, va?
Va?
Är du Maikos…
Följ med och träffa henne.
Mormor har längtat efter att få träffa dig.
Tack.
Du är rena underbarnet!
Du är helt otrolig.
-Det blir tummen upp! -Underbart.
Nana!
Sluta.
"Följ med och träffa henne."
-Michael, låt bli! -Han hånar mig.
Jag förstår.
Du gick alltså vidare före mig.
Koga!
Adjö!
Koga.
Lev livet fullt ut.
Koga!
Maiko?
Maiko!
Koga!
Maiko!
Michael?
-Nej. Vänta, Michael. -Michael!
Michael!
Vad händer?
Maiko!
Michael!
Michael.
Maiko!
-Vi spelar upp den på bioduken. -Ja, det gör vi.
Vad är det?
Det är så här…
…att jag vill ge filmen till en person.
Men jag tycker verkligen att sånt här är pinsamt.
Skulle ni kunna göra det åt mig?
Va? Du borde göra det själv.
Jag vet det, men…
Michael.
Vi går tillsammans.
Jag följer med dig.
Det här är fint. Det är som att vi är bästa kompisar.
Okej.
Men…jag går in själv.
Det är så mycket folk här.
Ja. Det är galet.
Vet ni vad?
Jag vill visa er en sak.
Följ med mig.
Den här vägen.
Titta här!
Ser ni?
Är det du, Michael?
-Du är en stor producent. -Smickra mig inte.
-Du ljög alltså inte. -Självklart inte.
-Det trodde jag. -Ja, det gjorde vi allihop.
-Se bara. -Oj!
FILM ÄR FRIHET
Jag är väldigt nervös.
Jag är riktigt dålig på sånt här.
Det kommer att gå bra. Vi väntar på dig här ute.
-Jag har ändrat mig. -Vi har kommit hela vägen hit.
Men…
Koga, är det du?
Sasaki?
Vad gör du här efter all denna tid?
Jag vill be Maiko om ursäkt.
Låt mig träffa henne.
Följ med.
Sasaki, när gick du bort?
För två år sen. Cancer.
Jag förstår.
Vad är det?
Det här?
Det är min nya film.
Den handlar om mig, Maiko och dig.
Gör du filmer även efter döden?
Vilken filmnörd.
Det stämmer.
Film är det enda jag kan.
Den här vägen.
-Än du? -Jag stannar tills planet är i säkerhet.
-Nej, Richard! Igår kväll sa vi… -Vi sa många saker igår.
Du har inte förändrats alls, Maiko.
Hon var alltid glad för dina framgångar.
Ja, men hon…valde trots allt dig.
Vet du…
Jag tänker fortfarande på den där tiden.
Vi kunde inte starta en revolution.
Men…
…vi stod tillsammans. Det vet jag säkert.
Maiko.
Förlåt.
Förlåt mig.
Hej på er.
Gick det bra?
Det gick alldeles utmärkt.
Gav du henne inte filmen?
Om man tänker efter så kan hon ändå inte titta på den hemma.
Hon får den på DVD senare.
Den kommer väl aldrig ut på DVD.
Äsch, det gör inget.
Ska vi åka hem nu?
Vet ni vad?
Varför har vi inte en filmvisning?
Vi kan bjuda in folk.
Vilken bra idé.
Jag tänkte säga samma sak.
-Är det sant? -Ja.
-Så gör vi. -Ja.
Okej. Det blir kul!
Michael, vi är redo.
Godkväll allesammans. Jag heter Michael.
Jag tvingade mina vänner att hjälpa mig färdigställa min film.
Den här filmen har potential att bli revolutionerande.
Jag tror också att den förenar dåtiden och nuet.
"Gör du film även efter döden?"
Det är vad min vän sa. Men den som gör det först vinner.
Jag hoppas…
…att ni gillar filmen.
Jo…
Jag har en idé till en ny film.
En film till?
En självbiografi.
Jag vill göra en film om tiden jag har tillbringat här.
Men Michael, det är min idé.
Då kan vi göra den tillsammans.
Det här kommer att bli ett mästerverk.
-Jag kan inte tillåta det. -Jaså, inte det?
Minako.
-Är allt väl? -Jadå.
Det har bara inte sjunkit in än.
Det är samma här.
Ärligt talat så känner jag mig också lite ängslig.
-Herr Tanaka? -Ja.
Hur är det egentligen på andra sidan?
-Det kan jag inte berätta. -Va…?
Herr Tanaka är en slags föreståndare för oss.
Varför har ni inte sagt det? Vad läskigt.
Kom igen. Berätta nu.
Det får ni snart veta.
Tanaka, du är orubblig.
Men vet ni vad?
Det var kul att göra filmen ihop.
Visst var det!
Film är bra.
En grupp som arbetar engagerat mot samma mål.
Det är helt fantastiskt.
-Ja. -Eller hur?
Nana.
Gör fler filmer.
Du kan ta mina anteckningar.
Jobba hårt, Nana.
Varför bara jag?
Akira.
Jag lämnar resten till dig.
Se till att dokumentera allt om den här världen.
Du kan räkna med mig.
Men du måste hålla dig på offensiven. Förlora inte.
Vem tävlar han mot?
Låt oss skåla.
En skål.
Skål.
-Skål. -Skål.
Vi har fortfarande mat kvar. Ät.
Nu äter vi.
Kan jag få lite?
-Ta friterad kyckling också. -Okej. En, tack.
LJUD AV VÅGOR OCH EN TOM STRAND
Knack knack.
Sover alla andra?
Ja.
Michael somnade till slut, medan han pratade.
Han är verkligen full av energi.
-Varsågod. -Tack.
Tänker du fortsätta skriva?
Ja.
Jag fortsätter nog tills pappa är klar med sin roman.
Jag förstår.
Se till att skriva om mig.
Självklart.
Du kommer att vara huvudpersonen.
Det behövs inte. En liten roll räcker.
Jag skulle gärna vara med dig…
…ett tag till.
Var kommer det här ifrån?
Jag…
…gillar dig.
Vad är det du säger?
-Är det konstigt? -Ja, det är konstigt.
Jag undrar om det varit annorlunda
om vi träffats medan vi levde.
Det får vi aldrig veta.
Nej.
Akira.
Tack. Jag har haft roligt.
Jag med.
Tack.
Nu går vi.
Jag ger den till dig nu.
Se upp bakom dig.
-Och den här? -Lägg den i mitten här.
Så mycket folk.
Ryo.
-Det var länge sen. -Ja.
Vi har lite tid på oss. Ska vi ta en kopp te?
Javisst.
Du har vuxit.
Kul att du kom.
-Är det första gången i Tokyo? -Ja.
Det är så mycket folk här.
-Särskilt jämfört med hemma. -Just det.
Tar du examen nästa år?
Ja.
Vet du vad du vill göra?
Nja… Jag är inte helt säker.
Men jag kanske vill göra det min mamma gjorde.
Du måste berätta om min mamma igen nån gång.
Visst. Självklart.
Jag ser fram emot filmen idag.
Hoppas du gillar den.
Nana!
-Det var länge sen. -Men hej! Ja, det var det verkligen.
Hejsan.
Tummen upp!
Tummen upp.
Era biljetter, tack.
-Den här vägen. -Biograf 2.
-Vi ses efteråt. -Mycket nöje.
-Jag börjar bli nervös. -Jag med.
EN FILM AV NANA DATE
TILL MINNE AV "MICHAEL"
Undertexter: Mattias Gustafsson