ПО РОМАНА НА РУФИ ТОРП
Ясно е като бял ден, че този иска война. Иска война!
Попечителство, преглед от психиатър, проверка на дома от социалните.
Играе, за да спечели. А сега и с положителния тест за наркотици…
Джинкс.
Той ще успее, затова не ни остава друго, освен да го накараме да отстъпи.
Да се молим на тъпанаря?
Няма да го наричаме така.
На втората среща с медиатора ще се опитаме да го укротим.
Значи той държи картите и ако не отстъпи…
Отпиши ни!
Преди втората среща е прегледът от психиатър.
Важно е да си разумна и отговорна и да нямаш психически разстройства.
Покажи се в най-добрата си светлина.
А ти се извини на майката на Марк.
Друг път!
Само така Боди може да продължи да живее с дъщеря ти.
С нещо да помогна?
Вече оплеска нещата, така че покрий се някъде.
Намери си хоби, само не плетене. Куките може да отключат гнева ти.
Супер.
Трябва да си се изнесъл от жилището й. И следа да не остане от теб.
Не е решаващо за случая, че са дошли социалните.
- Било е превантивно, нали? - Да, Кени.
Все едно да те навестят миграционните.
Ей така, да се уверят, че всичко е наред.
Наистина не…
Не ми харесва, като изричаш името ми толкова ядно.
Става ми неприятно.
Извинявай, под пара съм.
Трябва да се извиня на майката.
Ще го направиш ли?
Дори да умра.
Което не е изключено.
А психотестът?
Някакъв си психиатър
ще й задава въпроси, сякаш е психично болна.
Грозна работа.
- Ще преодолеем това. - Откъде си сигурен?
- Как смятахте да го издържате? - Нямах план.
Бях наивна, мислех, че нещата ще се наредят.
Напоследък виждам света малко по-ясно.
- Здравейте. - Здрасти.
Чай?
С удоволствие.
Не е важно как падаш, а как се изправяш.
Глупости, не е важно само как се изправяш,
а здравата да отупаш онзи, който те е съборил!
ШАМПИОН ДЖИНКС
Благодаря, че се съгласи да се срещнем. Може ли да седна?
Челюстта ми е фиксирана,
не бъркай липсата й на движение с някаква форма на съгласие.
Разбирам.
Извинявам се.
Падна ми пердето, което не е оправдание,
но се надявам, че дълбоко в себе си ще намериш начин
да ми простиш.
Приемам извинението ти.
Благодаря.
Искаш ли да разбереш защо?
Да, бих искала.
Като родител имах големи очаквания за сина си.
Даже се надявах да спечели "Пулицър".
Представи си.
Като го гледам да преподава литература на първокурсници,
и то във "Фулъртън"…
Нетърпима е болката на родителя,
когато детето му го разочарова.
Не мога да си представя твоята.
- Кой е? - Здрасти.
Здравей, мъжленце.
Марго не е тук.
Ами всъщност дойдох да видя теб.
- Мен? - Дължа ти извинение.
Доста се изговори как съм разочаровал Марго.
Осъзнавам, че разочаровах и теб.
Нямам много приятели.
Но ако още имам късмета да те броя за приятел…
Уплаши ме.
Много ме уплаши.
И Марго.
Не бива да се повтаря.
Да.
Адвокатката каза да не идваш тук. Ще кажа на Марго, че намина.
Добре. Желая й успех утре.
- Добре. - Шадоухат.
Шадоухарт.
Така де.
Шадоухарт.
ГЛАДНИЯТ ПРИЗРАК
ФЕНОВЕ
Платих оценката от психиатъра, имам разноски за адвокат.
Разходите се трупат.
Какво става със снимките на "касичката"?
Между краката ти има касичка.
Ако парите не достигат,
хората вече знаят коя си, само назови цената.
Точно сега не е добре да се показвам в тази светлина.
Без нецензурни изпълнения.
А и не правя порно, а изкуство.
Оставям на теб да се разправяш. Започвам да й се дразня.
Фобията ти към секс работите е сладка. Избрала си свой път и те разбираме.
Но работата със секс е хореография, фантазия, изкуство.
Опитваш се да продаваш фантазия.
Виж костюмите ни, колко усилия полагаме.
Така ли ще се подценяваш?
Утре ти е важен ден.
Ако искаш да се прибереш да си починеш, няма проблем.
Благодаря.
Ела, Кучанга.
- Лудо момиче. - Да.
- Затова е с нас. - И я обичаме.
Дай ми.
- Готова ли си? - Да.
Джинкс и Шайен?
- Няма ги. - Добре.
Тренираш ли нещо?
- Моля? - Мачът започва, бъди гладиатор.
Така те искам. Бъди мила, помирете се.
Здравейте.
Преди да започнем, имам новина.
Докладът на д-р Шарп е готов.
Само да отгърна на подчертаните места.
"От всичко, което видях, Марго Милет е психически годна
да запази пълно попечителство над Боди."
- Супер. - Така.
Въпросът беше задвижен заради мнението на ищеца,
че Марго не се справя психически.
Въз основа на лекарското заключение, ще оттеглите ли молбата си?
Не.
Защо?
Не се съмнявам, че се справяш, Марго.
Храниш Боди, сменяш му памперсите, чистиш му носа.
Тогава какво?
Днешните деца са изправени пред огромна липса на ценности.
Имат нужда от морално възпитание.
Изчука студентка.
- Марго… - Чуй нещо.
Знаеше, че съм женен и имам деца.
Само защото не ги беше виждала,
не означава, че и те не са твои жертви.
И двамата бяхме съучастници в изневярата ми.
Само дето аз загубих всичко.
За теб беше просто задявка.
Постъпих глупаво, а ти - жестоко.
- Как смееш! - Не сме тук да търсим вина.
А да намерим изход.
За отглеждането на дете е нужно цяло село, а тя е заобиколена от секс работнички,
агресивни родители, единият от които е наркоман,
и съквартирантка, която се мисли за елф.
Бих се съгласил на споделено попечителство.
- Добре. - Но първите две години
искам Боди и Марго да бъдат под надзор.
Начукай си го!
- Да дадем крачка назад. - При него е гигантски скок назад.
Прати социалните да ме навестят.
После - да ме прегледа психиатър.
- Марго. - От какво се боиш?
Че Боди ще прилича на мен ли? А ако стане страхливец като теб?
Спри дотук.
Няма да позволя синът ми да бъде отгледан от извратена жена.
Да се отбележи, че тя ме нападна. Насилието й е в кръвта.
Направила точно това, което й беше изрично забранено.
Да го дразни.
- И сега? - Отиваме във Върховния съд.
Според Лейс е избран кофти съдия,
изгубил своя битка за попечителство, спукана ни е работата.
Трябваше само да е спокойна. Лейс я предупреди, а какво стана?
Прилича на теб.
В това семейство не търпим тормоз.
- Какво ще правим? - Кога е изслушването в съда?
Другия вторник. Лейс иска да сме там цялото…
- обкръжение. - Там ще сме.
Цялото обкръжение.
Само не идвай набоцкан или…
Извинявай.
Ако съдията й отнеме бебето, тя няма да си го върне.
Повече няма да го види.
Първоначално тази стая е била на Кейти и Катрин.
В този сюжет ще ги наричаме злите доведени сестри.
Не са били зли, а критикарки.
Били са зли.
- Не го учи на неприятни стереотипи. - Хубаво.
После е била на дядо ти,
когото ще наречем омагьосаната говореща мечка.
Утре ще го видиш.
Ще видиш дядо и Сузи.
Ехо.
Мамо.
Стига, няма да те пипам.
- Ще ни извиниш ли, Сузи? - Да.
С теб трябва да си допишем приказката, нали?
Какво има?
Утре е важен ден.
Нося ти обувки и нещо на "Картие" да си отива с тоалета ти.
Ще изглеждаш изискана и отговорна.
И за малкия дрисък съм приготвила дрешки.
Какво ще става тук?
Ще е за фотосесията на извънземното за…
- Твоето нещо в OnlyFans. - Да.
Доста хора си падат по научна фантастика и извънземни,
така че очаквам да е нещо блестящо написано.
Мамо,
най-добре да те подготвя за това отсега.
Няма да е днес или утре,
или преди да уредим въпроса с попечителството.
Но в един момент,
за да реализирам творческия си замисъл и да получа финансова стабилност,
ще използвам по артистичен начин
моя "тунел на любовта".
Ясно.
Макаронче,
ще се откажа от предишното си жилище, от кремовете си - от всичко.
Мога да намеря пари.
- Заедно ще го измислим. - Измислила съм го.
Заработвам си осигуровките, грижите за детето и наема, и то от вкъщи.
Дори да ми дадеш пари, за да спра,
не мисля, че го искам.
А и стаята не е готова.
Но те уверявам, че тук ще се твори изкуство.
Научнофантастично великолепие.
Великолепието на твоята слива.
Не го казвай така, все едно е нещо гнусно.
Знаеш ли откъде съм чувала, че телата не са гнусни?
- От Елмо от "Улица Сезам"? - Като бях на три, те заварих гола.
В целия ти блясък. Така го нарече, "блясък".
- Помниш ли? - Не.
И ми изнесе цяла лекция
за човешката анатомия
и как жените не бива да се срамуват.
Ти не се срамуваше.
Дори каза, че имаш най-добрата вагина на света.
- Не съм го казала. - Каза го.
Боже мили.
Преувеличила съм.
Паникьосах се.
Ти влетя в стаята.
- Измислила съм това на мига. - На света!
Да не си го споменала в съда!
Мамо, страх ме е.
Ела, знам.
Знам, знам.
- Страх ме е. - Знам, макаронче.
А ако ми го отнемат?
Не, няма да стане.
Ще спечелим.
ФУЛЪРТЪН, КАЛИФОРНИЯ
ГРАДСКИ СЪВЕТ
Готови ли сте?
- Да. - Чудесно.
Както говорихме - неотстъпчива, но скромна.
- Пикае ми се. - Ей там е тоалетната.
Да напомня за благоприличието.
Съдията е строг, но справедлив.
Ще даваме ли показания?
Съмнявам се, но при него нищо не се знае.
Трябва да изчакате тук с Боди.
Ако ни трябва нещо, ще ви кажа.
- Готова? - Да.
В бойна готовност. Така ли казвате?
Да.
- Трябва да спечелиш заради момичето ми. - От нея зависи.
Но ще бъда до нея.
Съжалявам.
- За какво? - Не знам.
За всичко. За положението на Марго, за Джинкс.
Защо се извиняваш за това?
Да, може би не бива.
Работила съм с много хора, които дължат извинение.
Ти няма да си от тях.
Благодаря.
Бъди в бойна готовност.
Добре.
В бойна готовност, добре.
Здрасти.
Там.
Призовали са и тях.
- Да, видях. - Защо?
Съсредоточи се.
Всички да станат.
Дело номер 32643 относно: Милет.
Разглежда се от съдия Андрю Спенс. Заседанието започва, седнете.
Запознах се с материалите. Нонсенс!
Когато спор за попечителство стигне до Върховния съд, глупостта е надделяла.
Вие! Станете.
Студентка е забременяла от вас, а сега искате попечителство?
Този случай намирисва, г-н Биологичен баща.
Почти съм убеден, че тръгва от вас.
Вината е моя.
И въпреки това днес искате от г-ца Милет да си плати.
Аз също си платих.
- И по чия вина? - По моя.
Господин съдия, не мога да се погледна.
Но когато все пак се взра в огледалото,
се питам: "А детето?".
Не е важно кой ще спечели,
а да не допуснем едно невинно дете да загуби.
Марго е секс работничка. Дори тази седмица публикува снимки онлайн.
Мога да осигуря по-стабилна семейна среда. И ще го направя.
А вие.
Гордеете ли се със себе си?
Едва ли някой истински се гордее със себе си.
Що за отговор?
Осигурих на Боди добър дом.
Отглеждам го с любов и с любовта на баба му и дядо му.
Грижа се за сина си.
Само защото на хората не им харесва с какво се занимавам,
не значи, че е незаконно и грешно и нямам право да съм родител.
Моят отговор ли? Да, гордея се.
- Не сте съгласна бащата да има права. - За Боди той е непознат.
- Неподходящ ли е? Опасен ли е? - Пълен непознат.
Вие, господине, дядото ли сте?
- Да. - Приятно ми е, а на вас?
Ръкувате ли се при първа среща?
Ще ме здрависате ли като него?
Не.
Извинихте ли му се?
- Не. - Защо?
Не го доближавам.
- На какво сте? - Метадон.
- Наркозависим ли сте? - Да.
Грижили сте се за детето, оставали сте сам с него.
Като направих рецидив, се изнесох от жилището й.
А бабата? Вкъщи ли я оставихте?
Аз съм бабата.
Обичате да удряте хората по устата ли?
Само нея - и й се извиних.
Вие, госпожо, какво й казахте?
Не помня.
Ударили са ви, а не помните защо?
Казах й, че дъщеря й е преследвала сексуално сина ми.
"Стара брантия." Тези думи ваши ли са?
Интересна компания сте.
- Вие кой сте? - Пастрокът.
Казах ли да ставате?
Тези двете отзад.
- Това ли са колежките секс работнички? - Да, господин съдия.
Няма закон, забраняващ да бъдат родители.
За нас проблемът е в общата картина.
Естеството на работата й, дядото наркоман, агресивната баба.
Може ли да говоря?
- Не, Джинкс. - Този човек унижи семейството ми.
Седни.
- Водете детето. - Да.
Не може просто ей така да ставаш, той ще те повика.
Не сме на арената, да се мяташ на нея, когато решиш.
Насам.
- Вие сте съквартирантката ли? - Да, а това е Боди.
Дайте бебето на майката.
Ето я мама.
"Селото", за което ищецът говори с пренебрежение в молбата.
- Това ли е? - Да, господин съдия.
Подайте го на дядото.
Здрасти, мъжленце.
Как си?
Как я караш?
Сега на бабата.
Здравей.
Ето така.
Здравей.
Здравей, миличък.
Защо са сълзите?
Сенна хрема.
Дайте момчето на бащата.
Хайде.
Защо плачете?
За пръв път държах сина си.
Като я гледам как го гушка,
може да се каже, че грешката ми е донесла удивително щастие.
На тях.
На мен.
Виждаш ме да го държа.
Аз го държа.
Както само една майка може.
Това е синът ми.
Аз съм му майка.
Майка му.
Детето трябва да опознае баща си.
Остава при майката. За бащата - два уикенда месечно.
Ще изготвя заповедта, разпускам съда.
Какво беше това?
Ти спечели.
Победи.
Бебенцето ми!
Здравей.
- Наистина ли? - Браво.
Добър баща съм.
Ще видиш, като ме опознаеш.
Това е добре, защото наистина искам да го опознаеш.
Сега, не по-натам.
Това е баща ти.
Здрасти.
Довечера ще сготвя лазаня, за да го отпразнуваме.
- Всички сте поканени. - Аз ще направя от моите коктейли.
- Ехо. - Ето я.
- Честито! - Ти спечели!
- Мъниче. - Спечели, Боди!
- Беше жестоко. - Само да кажа, че сте секси.
- И то ти да го кажеш. - Благодаря.
Само да знаеш, че не съм викал социалните.
Не бях аз.
Те не реагират на анонимни жалби. Трябва да е от надежден източник.
Ако не той, тогава кой?
Кой би го направил?
Беше само…
превантивно.
Да съм сигурен, че Боди е в безопасност.
Като видях Джинкс в болницата,
как всички го бяха наобиколили и не му търсеха сметка,
не съм искал да отнема родителските права на Марго.
Повикал си ченгетата да проверят семейството ни.
Ти ме направи част от семейството.
Не ми ли е работа да го предпазя?
- Зад гърба ми? - Имах ли друг избор?
Може да съм искал да ти спестя…
Така можеше чистосърдечно да отричаш, защото нямаше да ги повикаш.
Нямаше да докладваш за Марго, защото я обичаш твърде много.
И за Джинкс също.
Защото и него много обичаш.
Марго произхождаше от сбъркан и сложен клан.
Хора, които обичаха безрезервно, понякога до болка.
Синът й ще трябва да расте в тази бъркотия.
Но ще му бъде добре, защото какъв избор има?
Ще е закърмен с идеята, че лошото ражда любов
с неповторима решимост,
която ти дава увереност да стъпиш здраво на земята
и да пуснеш кораба си в непознатото море, за да дириш щастие.
ПОСЛЕДВАЙТЕ НОВИЯ МИ ВИП АКАУНТ
И може…
100 ДОЛАРА
НЯМАМ ТЪРПЕНИЕ ПРАТИХ ТИ 500 ДОЛАРА
…да хванеш кит.
Дзън!
Лека нощ, слънчице.
- Нашето отроче. - Идеално е, Сузи.
Дистанционното.
Когато си готова.
Готова съм.
Аз съм Гладният Призрак.
Ти влезе в телефона ми.
Там си в капан.
Завинаги.
Всичките ще ви изям.
Няма да има оцелели.
Превод на субтитрите Катина Николова