ВИВЧАЮЧИ НАРАТИВИ
АМЕРИКАНСЬКА ЛІТЕРАТУРА
ОСТАННЄ ПОПЕРЕДЖЕННЯ
ЗА РОМАНОМ РУФІ ТОРП
У МАРҐО ПРОБЛЕМИ З ГРОШИМА
ЛАСКАВО ПРОСИМО У ФУЛЛЕРТОН
Цей тип явно хоче війни.
Він хоче війни!
Подання на опіку, психіатрична оцінка, виклик Служби захисту дітей.
Він… збирається виграти.
А з позитивним тестом на наркотики…
Цур.
Шанси в нього високі.
Тому найкраще буде, якщо він відкличе собак.
То я повинна поводитися з козлом чемно?
Так ми його не називатимемо.
Я вже домовилася про другий сеанс медіації.
Спробуємо розрядити напругу.
То в нього всі карти,
і якщо він не передумає…
Нам срака!
Перед другим сеансом медіації
буде психіатрична оцінка.
Ти мусиш поводитися розважливо й відповідально,
а всі психози лишити за закритими дверми.
Мусиш показати себе якнайкраще.
А ти вибачишся перед Марковою матір'ю.
І не подумаю.
Глянь на це, як на шанс для Боді далі жити з твоєю дочкою.
Що робити мені?
Ти достатньо зробив.
Краще заляж на дно
і знайти собі хобі,
тільки не в'язання.
Спиці ж нагадують голки.
Чудово.
А ще ти повинен остаточно покинути їхню квартиру.
Не лишити по собі ні сліду.
Це ж не катастрофічно.
Я про Службу захисту дітей.
Це ж просто запобіжний захід.
Так, Кенні.
Такий запобіжний, як приїзд ICE.
Просто хочуть глянути, чи все окі-докі.
Я ж не…
Я…
Не люблю, коли ти говориш зі мною так зневажливо.
Мені це неприємно.
Вибач. Я просто так нервуюся.
Я повинна перепросити його матір.
І ти перепросиш?
Мене це може вбити.
Мабуть, таки вб'є.
А психіатрична оцінка Марґо?
До неї додому прийде мозкоправ,
ставитиме їй запитання, як якійсь психованій.
- Це вам. - Це… так гидко.
Ну, ми це переживемо.
Як ти знаєш?
Як ви планували забезпечувати дитину?
Плану я не мала.
Тепер я розумію, що була наївна,
вірила, що якось усе буде.
Тепер я бачу світ ясніше.
- Добрий день. - Вітаю.
Чаю?
Буду дуже вдячна.
Цур!
Кажуть, головне не падіння,
а те, як ти підводишся.
Маячня!
Важливо не просто підвестися,
а вибити все лайно з типа, через якого ти впав!
ЧЕМПІОН ЦУР
Дякую, що погодилися на зустріч.
Можна сісти?
У мене міжщелепна фіксація.
Не сприйміть відсутність реакції за визнання поразки.
Я б і не подумала.
Пробачте.
Я…
Я втратила контроль. Я…
Це не виправдання,
але надіюся, що вашому серцю вистачить доброти…
мене простити.
Я приймаю ваші вибачення.
Дякую.
Розказати, чому я їх приймаю?
Так… розкажіть.
Як мати, я покладала на сина великі надії.
Я навіть чекала, що він отримає Пулітцерівську премію –
лише уявіть собі.
А коли він став викладачем літератури для першокурсників,
ще й у Фуллертоні…
Це такий нестерпний батьківський біль –
бачити, як дитина тебе розчаровує.
Не уявляю собі, як розчаровані ви.
ТЕАТР «ФОКС»
Хто там?
Привіт.
Привіт, малий.
Марґо нема.
Так, власне… я прийшов до тебе.
До мене?
Я хотів вибачитися.
Усі говорять про те, як я розчарував Марґо.
Та я усвідомлюю, що підвів і тебе.
У мене небагато друзів.
Та якщо я все ще маю право вважати тебе подругою…
Ти дуже мене налякав.
Дуже мене налякав.
І Марґо.
Більше так не роби.
Угу.
Адвокатка казала тобі не заходити.
- Тому… - Так.
Я скажу Марґо, що ти заходив.
Добре.
Побажай їй… успіху завтра.
- Так. - Тіненерва.
Тінесерда.
ГОЛОДНИЙ ПРИВИД
ФАНАТІВ
Довелося оплатити психіатричну оцінку.
І послуги адвоката.
Це шалені суми.
А як же фото скарбнички?
Вульва – це твоя природна скарбничка.
Якщо ситуація з грішми не дуже,
люди й так знають, хто ти.
Просто назви ціну.
Ні, зараз це можуть погано сприйняти.
Треба триматися рамок пристойності.
А ще я не знімаю порно. Я творю мистецтво.
Довірю це тобі, бо вона…
- Добре. - Бо я дратуюся.
- Так. - Бо вона…
Твоя засвоєна курвофобія кумедна.
У тебе власний шлях.
Ми розуміємо, але…
уся секс-робота – це мистецтво.
Видовище, фантазія, мистецтво.
Ти буквально продаєш комусь фантазію.
Глянь на костюми. Глянь, як ми стараємось.
Ти справді хочеш це знецінити?
У тебе завтра дуже важливий день.
Якщо хочеш піти додому й відпочити, так і зроби.
Дякую, дівчата.
Іди сюди, Бйоч.
- Шалена. - Шалена.
- Тому вона з нами. - Тому вона з нами.
Дай мені. Дай.
Готова?
Як ніколи.
Цур і Шаєнн?
- Не тут. - Чудово.
Добре. Любиш спортивні ігри?
- Що? - День матчу.
Бій гладіаторів.
Молодчина.
Гілочка оливи.
Будь чемна.
З поверненням.
Перш ніж ми почнемо, невеличка новина.
Я отримала результати оцінки від докторки Шарп.
Зразу до висновків.
«З усього, що я побачила,
Марґо Міллет психологічно стабільна,
щоб зберегти повну юридичну й фізичну опіку над Боді».
- Чудово. - Так.
Справу було відкрито через переконання позивача,
що Марґо психічно нестабільна.
Зважаючи на висновки лікаря, ви бажаєте відкликати свою заяву?
Не бажаю.
Чому?
Марґо, я не сумніваюся у твоїй психіці загалом.
У здатності годувати Боді,
змінювати підгузки, помагати висякатись.
Чудово. Що тоді?
Ну, сучасні діти стикаються з нечуваними моральними дилемами.
Їм потрібне моральне виховання.
Ти поров студентку.
- Так, Марґо… - Скажу так.
Ти знала, що я одружений,
що в мене діти й дружина.
Ти їх ні разу не бачила,
та вони теж стали жертвами твоїх дій.
Ми обоє винні в моїй невірності. Різниця лише у ставках.
Я міг утратити все і врешті втратив.
Для тебе це була просто забавка.
Я повівся тупо, а ти була жорстока.
- Як ти смієш? - Ми зібралися не сипати звинуваченнями.
А щоб жити далі.
Так. Жити далі доведеться в середовищі,
а її складається з секс-працівниць,
батьків, схильних до насильства, наркозалежного,
і сусідки, яка свято вірить, що вона ельфійка.
Я погоджуся на спільну опіку.
- Чудово. - Так, але перші два роки
взаємодія Боді й Марґо повинна відбуватися під наглядом.
Та пішов ти.
Зробимо крок назад.
Він уже зробив великий крок назад.
По-перше, він викликав до мене Службу захисту дітей.
Тоді послав мене до мозкоправа.
- Марґо. - Марк, чого ти так боїшся?
- Що Боді стане мною? - Марґо.
А що буде, якщо він виросте таким, як ти?
Боягузом.
Усе. Зупинись.
- Мого сина… - Усе.
- …не виховуватиме збоченка. - Марґо.
Запишіть, що вона на мене кинулась.
Насильство у неї в крові.
Вона зробила те єдине, що її просили не робити.
Роздражнила його.
Що тепер?
Вищий суд.
Тасьма каже, що їй попався паскудний суддя,
який програв власний суд про опіку.
Це недобре.
Треба було просто бути чемною.
Тасьма їй казала: «Будь чемна. Не реагуй».
І що вона зробила?
Вона вся в тебе.
У нашій сім'ї забіяк не терплять.
Що будемо робити?
- Вона ж може… - Коли слухання? У вищому суді.
У вівторок. Тасьма хоче, щоб усі ми прийшли, уся велика…
- родина. - То прийдемо.
Уся велика родина.
Тільки не приходь під кайфом чи з голкою в шиї…
Пробач.
Якщо суддя забере в неї малого, вона його вже не поверне.
Вона його більше не побачить.
Колись у цій кімнаті жили Кеті й Кетрін.
У цій казці назвемо їх лихими зведеними сестрами.
Вони не були лихі. Просто осудливі.
Вони були лихі.
Не вчи його негативним стереотипам.
Добре.
Потім ця кімната належала твоєму дідусеві,
і ми назвемо його зачаклованим балакучим ведмедиком.
Завтра ти його побачиш.
Ти побачиш дідуся й Сюзі.
Гей.
- Мамо. - Гей.
Тихо, я ж тебе не чіпаю.
Сюзі, даси нам хвильку?
Так.
А ми поки що закінчимо казочку.
- Що таке? - Ну…
завтра важливий день.
Я принесла взуття й «Картьє»
до твого образу в суд,
щоб ти здавалася поважною й відповідальною,
і для зайчика я щось підібрала.
Що… Що це таке?
Ну, це…
це космічні декорації для моєї…
Так. Для твого… OnlyFans.
- Так. - Ага.
Ну,
багато людей люблять наукову фантастику й інопланетян…
Так… мабуть, ще й сценарій блискучий.
Мамо,
краще скажу тобі відверто.
Це не станеться ні сьогодні, ні завтра,
і точно не до суду про опіку.
Але колись, щоб…
повністю реалізувати творчий потенціал і досягти фінансової стабільності,
я буду в мистецькій формі…
демонструвати свій тунель кохання.
Ясно.
Ну…
Вермішелько,
я віддам свою стару квартиру, креми для лиця – геть усе.
Я… знайду гроші.
Ми ж…
- ми щось придумаємо. - Мамо, я все порахувала.
Це покриє страховку, садок, оренду.
Працювати можна з дому.
Якщо чесно, навіть якби ти дала мені ці гроші,
я б не хотіла зупинятись.
Ми ще не закінчили з кімнатою.
Але повір мені.
Те, що я тут створю, буде мистецтвом.
Творчим, науково-фантастичним сяйвом.
Сяйвом твоєї пуцьки.
Ти так кажеш, наче це щось огидне.
Знаєш, як я дізналася, що тіла не огидні?
- З «Вулиці Сезам»? - Коли мені було три роки,
я побачила тебе голу.
У всій красі.
Це твої слова – «у всій красі».
- Пам'ятаєш? - Ні.
І ти влаштувала мені цілу лекцію про…
людську анатомію
і про те, що жінкам нема чого соромитись.
І ти не соромилась.
Власне, ти сказала, що в тебе найкраща на планеті вульва.
Я такого не казала.
- Не казала. - Казала.
О боже.
Ну, я…
Я трошки перегнула.
Я запанікувала.
Ти просто ввірвалася
- а… я імпровізувала… - На планеті!
Добре. У суді про це не згадуй.
Тихо.
Мамо, мені страшно.
Тихо, тихо.
Я все розумію.
Я розумію. Так, розумію.
Розумію, доню. Розумію.
- Мені страшно. - Знаю. Знаю, що страшно, вермішелько.
Ану ж його в мене заберуть?
Цього не буде. Ні.
Ми виграємо суд.
ФУЛЛЕРТОН КАЛІФОРНІЯ
МЕРІЯ ФУЛЛЕРТОНА
Усе готово?
- Щось таке. - Добре.
Тепер усе, як ми говорили:
твердо, але скромно.
Хочу пісяти.
Туалет там.
І нагадую про пристойність.
Цей суддя часом тиран, але справедливий.
Нас викличуть свідчити?
Сумніваюся, але з ним усе можливо.
Ти з Боді зачекаєш тут.
Якщо щось буде потрібно, ми скажемо.
- Усе? - Так.
Бойова готовність.
Так же кажуть?
Саме так.
Ти мусиш виграти заради моєї донечки.
Вона мусить виграти.
А я буду поряд.
Вибач.
- За що? - Не знаю.
Мабуть…
Мабуть, за все.
За нещастя Марґо. За Цура…
Чому ти за це вибачаєшся?
Ну, мабуть, не варто.
Мені доводилося зустрічати багато людей, яким є за що вибачатись.
Ти до них не належиш.
Дякую.
Бойова готовність.
Так.
Бойова готовність.
Привіт.
Так, сюди.
Викликали Кей-Сі й Троянду.
- Так. Я бачила. - Нащо їх викликали?
Зосередься.
Усім встати.
Справа номер 32 643, Міллет,
почесний суддя Ендрю Спенс у залі,
засідання оголошуємо відкритим. Сідайте.
Я прочитав усі документи, і це маячня.
Коли справа про опіку доходить до такого,
до судді вищого суду, це небувала маячня.
Сер, устаньте.
Ви запліднили студентку,
а тепер смієте вимагати права на опіку?
Скажу відверто, містере Біологічний батько,
ця справа з душком,
і я маю підстави вважати, що смердить від вас.
Я на це заслужив.
Та ви прийшли сьогодні, щоб за це заплатила міс Міллет?
Я теж заплатив високу ціну.
- І хто в цьому винен? - Я.
Ваша честь, мені важко на себе й подивитися.
Та коли я стою й дивлюся в дзеркало,
то мене цікавить одне: «А що дитина?»
Головне не те, хто виграє.
Головне, щоб не програла невинна дитина.
Марґо – секс-працівниця. Вона навіть цього тижня публікувала фото.
Я можу дати синові стабільне життя.
І планую це зробити.
А ви.
Юна леді, ви собою пишаєтеся?
Сумніваюся, що тут є хтось, хто собою пишається, Ваша честь.
Це ваша відповідь?
Я дала Боді хороший дім.
Я виховую його з любов'ю й допомогою дідуся й бабусі.
Я його забезпечую.
І навіть якщо люди вважають мою роботу неприйнятною,
це не робить її незаконною й неправильною і не заперечує мого права бути матір'ю.
Моя відповідь? Так, я собою пишаюсь.
Ви заперечуєте право батька на опіку.
Він для Боді чужий.
Він негідний? Небезпечний?
Він для нього чужий.
Ви, сер. Ви дід?
- Так. - Дуже приємно. А вам?
Любите знайомитись? І при тому потискати руки?
Хочете потиснути мені руку так, як йому?
Не хочу.
Ви перед ним вибачились?
- Не вибачився. - Чому?
Судова заборона.
- Ви вживаєте? - Метадон.
- Ви наркозалежний? - На всі сто.
Ви дбали про дитину. Були з ним самі?
Після рецидиву я не доглядав малого і покинув їхню квартиру.
А бабуся. Вона ж залишилася вдома?
Я бабуся.
Ви любите бити людей, давати їм у зуби?
Лише їй, і я вибачилась.
Ви. Що ви їй сказали?
Не пригадую.
Вам через ці слова дали в зуби. А ви забули?
Я сказала, що її дочка переслідувала мого сина.
«Зачухана». Так ви казали?
Ну, дуже цікаве зібрання.
Ви хто?
Я вітчим Марґо.
Я просив вас устати?
А ті двоє?
Це секс-працівниці й колеги, яких ви викликали?
- Так, Ваша честь. - Не існує закону,
який забороняє секс-працівникам ставати батьками.
Ваша честь, ми опираємося на сукупність фактів:
секс-робота, наркозалежний дід, жорстока баба.
- Можна слово? - Прошу.
- Ні, Цур… - Цей чоловік
- принижує мою сім'ю. - Цур… Цур!
Сядь.
- Принесіть дитину. - Так.
Тату, не можна так підриватись.
Тебе мають викликати.
Це не ринг, на який можна вилетіти, відштовхнувшись від канатів.
Підійдіть сюди.
- Ви сусідка? - Так.
А це маленький Боді.
Передайте сина матері.
Ось і мама.
А середовище, велика родина, яку заявник очорнює в позові.
- Це ж вони? - Так, сер.
Передайте малого дідові.
Привіт, маленький.
Що таке?
Що?
Передайте маля бабусі.
Гей.
Отак.
Гей.
Маленький мій.
Чому ви плачете?
Алергія.
Дайте сина батькові.
Добре.
Чому ви плачете?
Бо вперше взяв сина на руки.
Коли я дивлюся, як вона його тримає…
…то розумію, що моє нерозсудливе рішення подарувало надзвичайне щастя.
Їм.
І мені.
Ти бачиш, як я його тримаю.
Бачиш його в мене на руках.
Бачиш матір, яка тримає свого сина.
Це мій син.
Я його мати.
Син має знати свого батька.
Первинну опіку отримує мати. Батько – чотири дні на місяць.
Секретар підготує розпорядження. Ви вільні.
- Що сталось? - Що… Що це було?
Ти виграла.
Мій синочок.
Так.
Серйозно?
Молодці.
Так.
Насправді я дуже хороший батько.
Ти ще це побачиш.
Це добре.
Бо я дуже хочу, щоб ви зблизилися.
Зараз, не колись.
Це твій тато.
Гей.
Сьогодні я готую свою святкову лазанью.
Усіх запрошую.
А я приготую свої супермаргарити.
- Привіт. - Ось і вона.
- Поздоровляю! - І я.
- Дякую. - Ти виграла!
- Привіт, крихітко. - Виграла.
- Боді, і ти виграв! - Так, виграв!
- Ми виграли! - О боже.
- Це було потужно. - Мушу визнати,
що вам… дуже личить.
Такий комплімент від тебе?
Дякую.
До речі, я Службу захисту дітей не викликав.
То був не я.
Ого.
На анонімні скарги вони не реагують.
Джерело мало бути надійне.
Якщо не він, то… хто?
Хто б так учинив?
Я… просто…
як запобіжний захід.
Задля безпеки Боді.
Коли я побачив Цура в лікарні,
як усі стояли навколо нього й ні в чому його не звинувачували,
я й не думав, що це коштуватиме Марґо опіки.
Ти нацькував копів на моїх рідних.
Шаєнн, ти ж привела мене в цю родину.
Хіба я не повинен її захищати?
Без мого відома?
А в мене був вибір?
Може, я просто хотів відгородити тебе від…
Дати тобі перевагу незнання, бо сама ти б цього не зробила.
Ти б не поскаржилася на Марґо, Шаєнн.
Бо ти занадто її любиш.
І точно не вчинила б так з Цуром.
Бо його ти теж занадто любиш.
Марґо була зі складного заплутаного роду.
У якому любов була така всеохопна, що часом віддавала болем.
І її синові доведеться рости в цьому клубку.
Але він виживе, бо вибору в нього нема.
І він інтуїтивно розумітиме, що труднощі змушують любити
з особливим запалом,
і це дає змогу міцно стати на ноги,
а тоді повести корабель на пошуки долі в бурхливе незнайоме море.
ГОЛОДНИЙПРИВИД – ОНЛАЙН
ЕКСКЛЮЗИВНИЙ КОНТЕНТ
І можливо…
ВАМ ПРИЙШЛО 100 $ ЧАЙОВИХ
НОВИЙ ФАНАТ. УЖЕ ЧЕКАЮ. 500 $
ВАМ ПРИЙШЛО 750 $
…спіймати велику рибу.
Дзень-дзелень.
На добраніч, синку.
Зроблено з любов'ю.
Сюзі, це ідеально.
Ще пульт.
Скажи, як будеш готова.
Готова.
Я голодний привид.
Ви заповзли в мій телефон.
Ви в пастці.
Навіки.
Я всіх вас з'їм.
Ніхто не виживе.
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська