I för klart vatten lever ingen fisk; men smutsig mark är bördig.
Caigentan, Hong Zicheng
Trots tre jävla dagar på hästen har jag inte sett ett skit!
Gör ditt jobb och hitta en jävla älg!
Men att leta och vänta är en del av jaktupplevelsen.
-Vad sa du? -I kontraktet stod det…
För fan, antingen skjuter jag en jävla älg eller ditt arsle!
Lugn! Jag ringer kontoret. Jag ringer!
Jösses!
Vad är du, kines?
Japan.
Japaner, kineser.
Vad gör ni här? Kan ni inte jaga i Japan?
Det kan vi, men inte till häst. Det finns inga stora områden som här.
Japan är litet.
Sketet folk pressas ihop på ett litet sketet område.
Vad jobbar du med?
Fastighetsbedragare.
Fastighetsbedragare?
Vad fan är det?
Fan!
Snälla, hjälp!
-Fan! -Björn!
Åh, fan…
Spring!
Utan minsta tvivel,
den björnen trodde att den skulle göra slut på mig.
Men den blev ful och eländig på ett ögonblick och dog.
Jag kan nog inte glömma extasen jag upplevde i det ögonblicket.
Takumi.
Gör du mig sällskap?
Blir du fastighetsbedragare?
Boven som förstörde ditt liv var en fastighetsbedragare.
Den här gången kan väl du…
…trycka ner nån annan i helvetet?
Fastighetsbedragare stjäl pengar, genom att låtsas vara fastighetsägare
som vill sälja sin mark. De använder sig av förfalskade dokument.
Fastighetsbedrägeri förekom över hela Japan under efterkrigstiden
när samhället och myndigheterna var i kaos.
Under den ekonomiska bubblan från sent 1980-tal till tidigt 1990-tal
steg fastighetspriserna,
och fastighetsbedrägerier var vanliga i städerna.
Men digitaliseringen av fastighetshandeln
gjorde det svårare att stjäla identiteter.
Fastighetsbedrägerierna minskade.
I mitten av 2010-talet
valdes Tokyo till värd för OS, vilket fick fastighetspriserna att stiga.
Frånvarande ägare och bristen på korrekt administration
gjorde att fallen ökade igen.
Bedragarna valde fastigheter som inte uppmärksammades.
Bedrägerierna utförs av en grupp med en ledare,
en förhandlare, en informatör,
en juridisk expert, en dokumentförfalskare,
och en rekryterare som väljer ut falska fastighetsägare.
Det krävs precis och mycket avancerad kriminalteknik.
AVSNITT 1
En konstig lukt rapporterades från ett flerbostadshus
i Shimbashi till Atagopolisen.
Byggnaden kan ha varit inblandad i fastighetsbedrägeriet
som utreds i hemlighet av andra utredningsenheten,
så Shimomura och Okubo skyndar därför till platsen.
Vi vet inte var ägaren håller hus,
så länken mellan samtalet och ägaren bör även utredas. Jag upprepar…
-Okubo, andra utredningsenheten. -Bra att ni kom.
Varsågoda.
Tatsu.
Jag ringer högkvarteret.
Vi fortsätter med flerbostadshusets kvinnliga ägare,
vars kvarlevor hittades i byggnaden i Shimbashi, Minato City, Tokyo.
Ny information antyder att fallet kan vara kopplat till fastighetsbedrägeriet…
I flera år har en grupp med fastighetsbedragare eller svindlare…
…lurade två miljarder yen från ett fastighetsbolag.
Gruppen använde sig av en kvinna som utgav sig vara den avlidne ägaren.
Bedragaren förhandlade som om hon var ägaren…
I gruppen med fastighetsbedragare finns flera medlemmar,
och polisen har inte lyckats spåra dem än.
Stjärntecken?
Draken…
-Eller hur? -Fråga inte henne. Det är ditt tecken.
Vi har övat många gånger, eller hur?
Förlåt mig.
-Herr Sasaki. -Ja?
-Fel. -Va?
Du är Kenichi Shimazaki.
Det finns ingen Sasaki här. Har du glömt det?
Just det.
-Herr Shimazaki. -Ja?
Det löser sig.
-Håll dig lugn. -Okej.
Gör bara som du gjorde med Reiko.
-Okej. -Okej, Goto. Ta det från början.
Vad heter du?
Jag är Kenichi Shimazaki.
-Födelsedatum. -Den 17 februari, Showa år 15…
-Västerländsk kalender. -Den 17 februari 1940.
Mitt stjärntecken är draken.
-Födelseplatsen är Shibuya City, Tokyo… -Nej!
Babbla inte om sånt ingen frågat om. Svara bara på frågorna.
Förlåt mig.
Det är okej att ge korta svar.
Om de frågar nåt som du inte kan svara på, svara tvetydigt och kringgå det.
Vi hjälper dig.
-Det går bra, herr Sasaki. -Visst.
-Får jag gå på toa… -Igen? Du kissade nyss.
-Varsågod. -Tack.
Ursäkta.
Klarar han verkligen det här? Kunde du inte hitta nån bättre?
Jag hade nån som liknade ägaren mer, men Harrison valde honom.
Jag vet inte…
Han är bara en falsk ägare. På mötet ställer inga mobbare som du frågorna.
-Ska du ha, Takumi? -Jag är klar.
Är det inte dags nu?
Du har rätt. Okej, då drar vi.
Vi åker till mötet.
-Hur är hans papper? -De ser bra ut.
-Får jag se dem? -Visst.
Certifikat på registrerat sigill. Utdrag ur fastighetsregistret.
Värdering av anläggningstillgångar.
Deklaration över anläggningstillgångar. Hemortsbevis…
Är det en specialfilm?
Det vore konstigt om pappren saknade fingeravtryck.
Utländska underrättelsetjänster använder också filmen på sistone.
Och körkortet. Sjukförsäkringskortet.
Registrerat sigill. Fastighetsnyckel.
Inget nummerkort eller pass.
Det är mer realistiskt att han inte har dem.
Det finns ett chip i körkortet.
-Snyggt jobbat. -Tack.
Då ger vi oss av.
-Takumi. -Ja?
Ta den här också.
Vad är det?
Förlåt att du fick vänta.
Var är herr Sasaki?
-Han kissar igen. -Jaså.
Varför valde han en gaggig gammal man? Jag förstår inte Harrison.
Hur länge har du jobbat med Harrison?
-Fyra eller fem år. -Det är inte så länge.
Jag trodde att ni jobbat längre ihop.
-Han verkar lita på dig. -Tycker du?
Såg du det här?
Visste du att den här bedragaren också försvunnit?
-Är det sant? -Jag undrar vem som gjorde det.
Vissa saker är det bättre att man inte vet.
-Där är han. -Förlåt mig.
FALLET MED SHIMBASHI ÄGARENS KVARLEVOR POLISEN SLÅR FAST ATT INGET BROTT SKETT
Harrison Yamanaka?
Ja.
Han är en berömd svindlare i fastighetsbranschen.
"Harrison"? Är han inte japan?
Han använder olika alias,
men bland kollegor är han Harrison Yamanaka.
Får jag?
"Före detta gängmedlem.
Under den ekonomiska bubblan i slutet av 1980-talet
blev han känd som fastighetsbedragare.
Senare ledde han en grupp fastighetssvindlare
med successiva storskaliga fastighetsbedrägerier.
När bubblan sprack, greps han som påstådd ledare
för ett flerbostadsbedrägeri i Tokyo.
Dömd till fem års fängelse."
Efter frigivning höll han låg profil ett tag…
Vad var det?
Dotcom-bubblan. Han blev aktiv igen runt den tiden.
Och fallet från 2007 där det står "inte åtalad på grund av brist på bevis"?
Mycket i Akasaka-Mitsuke stod tomt i 20 år.
Napa Hotel köpte fastigheten av en mäklare för 1,2 miljarder yen, men…
Det var bedrägeri?
Den falska ägaren, rekryteraren som valt honom,
mäklaren, och den skumma juridiska notarien.
Vi grep gruppmedlemmarna
och nådde till slut Harrison, som låg bakom bedrägeriet.
Jag har sett många svindlare och intellektuella kriminella,
men han var olik alla andra.
Ursäkta.
Åklagaren åtalar inte Harrison på grund av brist på bevis.
Vi var så nära…
-Så endast den falska ägaren åtalades? -Ja.
Gamlingen var dement.
Hans vittnesmål över händelserna stämde inte alls.
-Summan på 1,2 miljarder yen då? -Vem vet?
Eftersom Napa tystade händelsen för att skydda sitt offentliga image
fick de inga pengar.
Jäklar. Seriöst?
Tror du alltså att Harrison var delaktig i Shimbashi-fallet också?
Det finns inga bevis. Det är bara en känsla.
Men hur kan ett seriöst företag
falla för fastighetsbedrägeri med ett simpelt bedragartrick?
Det är säkert kicken de får av det hela,
dessa fastighetssvindlande jävlar.
-Ett ögonblick. -Okej.
-Hej. -Hej.
Jag är Inoue. Jag har hand om Shimazaki-fastigheten.
-Jag är Maki från Mike Homes. -Angenämt.
Ishiguro, den juridiska notarien. Angenämt.
-Jag är Yamashita. -Tack.
Nu när både säljaren och köparen är närvarande,
vill jag påbörja proceduren.
Tack för att ni tog er tid idag ur era hektiska tidtabeller.
Eftersom vår tid är begränsad går vi rakt till affärerna.
"Den här fastigheten" syftar på byggmarken
som ligger på 36-8-7 Ebisu, Shibuya City, Tokyo."
"Ägaren av fastigheten,Kenichi Shimazaki, kallas hädanefter 'ägare', och köparen…"
Fastigheten som säljs
är ett 54 år gammalt hus bara fem minuter från Ebisu-stationen.
Ägaren, Kenichi Shimazaki, har bott ensam i huset i många år.
Efter att periodvis ha varit inlagd med cancer, fick han plats på ett hospis.
Det var då Takeshita, vår informatör, berättade för oss om fastigheten.
Här är det. Fem minuter från stationen.
Yesibu Garden Place och Westin Tokyo Hotel är nära.
-Det här är så Ebisu som det kan bli. -Är den eftertraktad av utvecklare?
Jag ser mäklare och försäljare här konstant.
Ägaren är en grinig gamling som stannade även efter sin cancerdiagnos.
Det hela slutade så här.
Har han ingen familj?
Nej, han ärvde av sina föräldrar, och hans fru dog för länge sen.
Andra släktingar?
Då skulle stället inte se ut så här.
Det finns inga belastningar, så det är en utmärkt egendom.
Och storleken?
Den är 478 kvadratmeter. Det blir 9,8 miljoner yen per tsubo.
Bostadsområde i kategori 2.
Om man bygger ett bostadshus säljs allt på ett ögonblick.
Det här är toppen. Vi tar den.
-Hur mycket ska vi be om? -Få se.
Vi säger 900 miljoner än så länge.
Okej.
Vi spred lögner till fastighetsmäklare i Shibuya, Ebisu och Daikanyama,
och påstod att fastigheten var till salu.
Vi fick snabbt flera förfrågningar.
Men den ivrigaste var Mike Homes,
ett uppåtgående fastighetsbolag som satsade på
studiolägenheter för investering.
-Kan jag verkligen få den här fastigheten? -Det är upp till dig, herr Maki.
-Hur mycket? -Niohundra miljoner.
-Nio… -Niohundra miljoner?
Herr Maki, om du inte bestämmer dig kommer nån annan att ta den.
Byggnadstäckningsgraden är 60 %. Förhållandet mellan golv och yta är 400 %.
Med ett bostadshus med maximal golvyta blir det 36 bostäder
med studiolägenheter nere och familjelägenheter uppe.
Om alla hyrs ut blir årshyran cirka 130 miljoner yen.
Även om bygget kostade 800 miljoner blir det lönsamt om 13 år.
Att köpa för 900 miljoner är inte bara rimligt. Det är ett fynd.
-Eller hur? -Chefen.
-Kontakta dem omedelbart. -Visst.
Men vi säljer inte så lätt.
Goto, vår juridiska rådgivare, kontaktar måltavlan som mäklare
och gör honom nervös genom att nämna andra utvecklares intresse.
Vad kan jag säga? Ebisu är trots allt ett inneställe.
Jag kan inte ge er några namn,
men vi har förfrågningar från stora företag,
som är kändare än ert, ärligt talat.
Snälla, ge oss en chans.
Att utveckla ett eget bostadshus är Mike Homes mål.
Inte för att vara oartig, men ni är inte börsnoterade.
Säljaren kommer nog att lita mer på
välkända företag som alla har sett i tv-reklam.
Med det sagt, så önskar säljaren att sälja så fort han kan.
Det är inte "först till kvarn" som gäller, men han vill göra upp snart.
En miljard.
-Ursäkta? -Vi ger en miljard yen.
Chefen…
Godkännanden dröjer hos stora företag, men jag tar beslut enligt eget omdöme.
Vi lägger till 100 miljoner, så det blir en miljard. Vad säger du?
Ska vi skriva på köpeavtalet nästa vecka?
Tack så mycket.
Vid undertecknandet vill vi ha 100 miljoner yen.
-Är vi överens? -Vi är överens.
Får jag också önska något?
Jag vill träffa säljaren, herr Shimazaki.
Ja, bara vi hittar en tid som passar er båda.
Valet av den falska Kenichi Shimazaki var redan igång.
Vår rekryterare Reiko väljer ut bedragarna.
Födelsedatum.
Bedragaren får inte ha någon släkt.
Reiko har alltid en lista redo
på seniorer med acceptabelt uppförande
som har någon belastning och behöver snabba pengar.
…Kenichi Shimazaki.
-Födelsedatum? -Jag föddes 17 februari…
Jag rekommenderar honom.
Han liknar Shimazaki, och han presterade bra i förhöret.
Han var fysiklärare på gymnasiet, men fick sparken för ofredande.
Och efter det?
Han jobbade på förberedande skolor. Han har bra minne.
Nuvarande adress.
-Vad är hans bakgrund? -Han, ja.
Han jobbade alltid som byggarbetare, men när han blev gammal…
De med de röda batongerna…
-Trafikstyrning. -Precis.
Men det börjar bli fysiskt tungt, så han vill bo på landet.
Han har 2,7 miljoner yen i skuld.
Nuvarande adress?
Alltså…
Men som du ser är han inte bra. Han börjar bli senil.
-Vi tar honom. -Menar du allvar?
Det viktigaste är att han ser trovärdig ut.
Det vet du också, Reiko.
Inte ens när vi har valt den falska ägaren
låter vi Mike Homes träffa honom.
Ju mer bedragaren träffar köparen desto högre är risken att bli avslöjad.
Vi hittar på ursäkter varje gång, som dålig hälsa eller humör,
och lugnar köparen med att bjuda in dem till fastigheten.
Det är synd. Herr Shimazaki ville träffas fortfarande igår.
Vi skickade tågbiljetter till honom.
Men i morse sa han att han inte kommer.
Han kan vara lite tvär ibland.
Jag förstår. Det var synd.
Men han sa att vi får se oss omkring.
Det ursprungliga låset har redan ersatts med ett nytt.
Självklart ser låset och nyckeln gamla ut.
-Så där, ja. -Okej.
-Stig på. -Tack.
-Tack.
Det är så rymligt.
Fastigheten är omringad av låga hus,
så det blir bra solljus även på första våningen.
Ja. Det är en fantastisk fastighet.
Får jag kolla insidan av huset?
Tja, jag har inget emot det,
-men herr Shimazaki vill inte det. -Va?
Det är rörigt där inne.
Det känns nog genant att visa det för okända.
-Det rivs ju ändå. -Måste du verkligen se insidan?
Vi vill informera rivningsföretaget…
-Just det. Angående det, vd Maki. -Ja?
-Vi skulle vilja stå för rivningen. -Va?
Du vet, när vi säljer en stor fastighet långt under marknadspriset,
så tjänar vi inte så mycket.
-Du förstår mig säkert. -Ja.
Vi väljer rätt stund att lägga till rivningskostnaden till mäklarens andel.
Då förstår de varför vi säljer för mindre än marknadspriset.
Avtalet blir mer övertygande.
-Okej, men teamet ska diskutera först. -Gör er inte sånt besvär.
Sa du inte att du tar besluten själv?
Så du vet är herr Shimazaki ense om att vi sköter rivningen.
Va?
Köparnas värsta rädsla är att förolämpa eller förarga fastighetsägaren,
så vi använder alltid det kortet.
Okej då. Men se till att vi får träffa herr Shimazaki.
Självklart. Det ska jag se till.
Underjordens mästare, förfalskarna,
fabricerar dokumenten som behövs,
officiella dokument som körkort och sjukförsäkringskort för legitimation.
Det krävs avancerad teknik för att tillverka data på chip,
vattenstämpel, och så vidare.
Framgången beror på bedragarens och dokumentens trovärdighet.
När alla falska dokument var redo, skrev vi på köpeavtalet.
Hundra miljoner yen hade betalats, och vid sista mötet
ska resterande 900 miljoner yen betalas och ägarbytet ske.
Vi är hos juristen
som förberett ett identifikationsdokument för att ersätta lagfarten.
Juristen som närvarar har ingen aning om att Shimazaki är falsk.
Det här är första mötet
mellan Kenichi Shimazaki-bedragaren och Mike Homes.
Okej.
Lagfarten har alltså försvunnit. Stämmer det?
Som vi sa, var det därför juristen
förberedde ett identifikationsdokument.
-Vi förklarade det. -Jag förstår.
Jag tror att ni alla såg det själva,
men eftersom det är gammalt, är det inte så organiserat i huset.
Jag frågade herr Shimazaki var vi kunde hitta lagfarten och vi tittade runt…
-Just det. -Jag ber om ursäkt.
Åh, nej. Det är okej.
De andra dokumenten är väl okej?
-Ja, men om jag kan gå igenom dokumenten… -Nu räcker det.
-Vilket år blev du klar? -Ursäkta?
Du ser oroande ung ut. Vilket år?
År 2012.
Så du har bara varit en gång på den juridiska etikutbildningen?
Jag vet inte om du klarar av en viktig uppgörelse som denna.
Jag börjar bli lite orolig.
-Det är inget problem. Du klarar det, va? -Ja…
-Är du okej, herr Shimazaki? -Ja.
Ursäkta, herr Shimazaki ska på en rutinkontroll på vårdhemmet.
-Åh… -Ja, om du kunde…
-Är du okej? -Ja.
Då så, herr Shimazaki,
jag vill bekräfta din identitet, så kan du visa oss din fotolegitimation?
-Ja, visst. -Tack.
-Få se, sjukförsäkringskortet och… -Ja.
-Körkortet och… -Ja, körkortet. Tack.
-Sigillet behövs inte. -Okej.
Varsågod.
-Tack. Jag kollar dem. -Visst.
Tokyo, Shibuya City, Ebisu 7…
Sjuttonde…
Okej.
-Varsågod. -Okej.
Den 17 februari, Showa år 15…
Okej, tack.
-Okej. -Okej.
Ursäkta att ni fick vänta.
-Låt mig bekräfta ett par saker. -Visst.
Du är Kenichi Shimazaki. Stämmer det?
Ja, det stämmer.
Kan du ge oss ditt födelsedatum?
Det är ingen brådska.
Det är 17 februari, Showa år 15.
-Okej. -Ditt stjärntecken, tack.
Va?
Ja, ditt stjärntecken, tack.
-Ja, stjärntecken… -Herr Shimazaki.
Stjärntecknet. De tolv djuren.
-Råtta, oxe… -Just det!
Jag är drake. Jag är 77 år gammal, och jag föddes i drakens år.
Ja, tack så mycket. Då så…
Ursäkta mig.
Ta en titt på de här.
Vilket av husen är ditt hus, herr Shimazaki?
-Tja… -Han ser nog inte så bra.
-Ursäkta. -Jag ber om ursäkt.
Här, herr Shimazaki. Vilket hus?
Herr Shimazaki, ditt hus. Vilket är det?
Den här
är det inte.
Det är den här.
Det här är mitt hus.
Är det okej?
-Ja. Tack. -Okej.
Låt mig ställa en sista fråga.
Herr Shimazaki, i vilken mataffär i området handlar du?
En mataffär.
Du handlar väl?
-Ja, det gör jag väl. -Du köper säkert mat och förnödenheter…
Du säger "mataffär", men det finns fler än en.
-Han får nämna fler om han vill. -Mataffär…
Herr Shimazaki, jag frågar efter en mataffär.
Vem bryr sig om var han handlar?
Vad mer behöver du?
Vi har juristen här vars certifikat bevisar att han är herr Shimazaki,
men du träffade honom i dag.
Och du är bara en nybörjare själv.
Hur kan du ifrågasätta en officiell identitetskontroll
av en jurist eller notarie?
Eller hur, herr Fujishima?
-Ja, alltså… -Hallå.
Saknar du känslan för yrkesetik?
Jag försäkrar mig om transaktionens säkerhet.
Jag är också stolt över mitt jobb.
Vd Maki, låt mig fortsätta.
Vd Maki, räcker det inte redan?
Nej.
Var god och svara.
Det är inte så att jag tvivlar.
Men för både mig och vårt företag
är det här en stor affär som avgör vår framtid.
Vi ber er låta oss bekräfta att herr Shimazaki här
verkligen är den riktiga herr Shimazaki.
Jag ber er.
Vad är det, herr Shimazaki?
Det är ingen fara.
Jag vet att du har varit nervös idag.
-Får vi gå på toaletten? -Ja. Självklart.
Det är ingen brådska.
-Jag beklagar. -Vi går.
-Vad ska vi göra? -Den här vägen.
Vad är det?
Jag heter Kenichi Shimazaki.
Jag föddes 17 februari
i Showa år 15, eller 1940.
Jag är 77 år gammal, och jag är drake.
När jag ska handla och går mot stationen,
finns det en Peacock-butik.
Men jag går ofta till Life på andra sidan Gaien Nishi-dori-gatan.
Life är billigare.
Jag förstår. Tack.
-Är vi klara? -Okej, herr Shimazaki.
Vill du sälja huset du äger till Mike Homes?
-Ja. -Tack!
Kan jag få signatur och sigill här?
Vänta tills han återvänder! Skäm inte ut honom mer.
-Vi går. -Okej…
-Förlåt. -Jag ber om ursäkt.
-Kan vi få sigillet här? -Okej.
Nu har vi alla papper som behövs för en registreringsansökan.
Dags för slutbetalningen.
Ja, allt framskrider utan problem.
Vänligen överför resterande summa.
-Tack, herr Shimazaki. -Vi är verkligen tacksamma.
Du kan lita på att vi använder marken du lät oss köpa till nåt stort.
Herr Yamashita, herr Inoue, tack så mycket för hjälpen.
-Tack. -Tack så mycket.
Inte så bråttom.
Vi slappnar av när vi bekräftat er betalning.
Överföringen sker snart, och vi borde höra från banken.
-Ett ögonblick bara. -Jag måste till Osaka efter det här.
Jag vill inte nöja mig med det usla nudelståndet igen.
Skynda på.
Tokyo har lysande sobarestauranger. Vi kan äta tillsammans en dag.
ALLT ÄR KLART HÄR. KOLLA KONTOT.
SALDO 900 620 000 YEN
Ni vet när han frågade om mataffären?
Jag började kallsvettas.
Kom igen, Reiko. Det är ditt jobb att träna dem väl.
Va? Att få dem att minnas personlig information är svårt nog.
Den juridiska notarien var klipsk för åldern.
Han är lovande. Jag ska rekrytera honom en dag.
Men hur lyckades ni?
Gamlingen visste väl inte var mataffärerna låg?
-Med den här. -Vad är det?
En trådlös öronsnäcka, va?
-Ja. -Harrison kom på det precis innan vi åkte.
Ta den också.
Vad är det?
Om de ställer en oväntad fråga, sätt den i herr Sasakis öra.
Vårt mål är bara småfisk,
men småfisk tar till desperata handlingar när de är på väg att slukas.
Okej.
-Men hur ska jag… -Improvisera.
Vi ber er låta oss bekräfta att herr Shimazaki här
verkligen är den riktiga herr Shimazaki.
Jag ber er.
Vad nu, herr Shimazaki?
Det är okej, ingen fara. Jag vet att du har varit nervös idag.
-Får vi gå på toaletten? -Ja. Självklart.
Ingen brådska.
-Jag är ledsen. -Vi går.
Vad ska vi göra?
Här.
-Va? -Den här vägen.
Herr Sasaki,
var god och upprepa det jag säger nu.
Vad är det?
"Jag heter Kenichi Shimazaki."
Jag heter Kenichi Shimazaki.
-"Jag föddes…" -Jag föddes…
-"…den 17 februari…” -…den 17 februari…
"…i Showa år 15, eller 1940."
…i Showa år 15, eller 1940.
-"Jag är 77 år gammal." -Jag är 77 år gammal.
-"Jag är drake." -Jag är drake.
"När jag ska handla och går mot stationen, finns det en Peacock-butik."
När jag ska handla och går mot stationen, finns det en Peacock-butik.
"Men jag går ofta till Life på andra sidan Gaien Nishi-dori-gatan."
Men jag går ofta till Life på andra sidan Gaien Nishi-dori-gatan.
"För att Life är billigare."
För att Life är billigare.
-En mästare och hans elev är oslagbara. -Snyggt improviserat.
Du, Goto. Innan jag glömmer.
Tack.
-Kontanter igen? -Jag litar bara på kontanter.
Pengarna, som alltid, tvättas utomlands innan de överförs till era konton,
så ge mig lite mer tid.
Takumi får också 150 miljoner.
Åttio miljoner till Reiko, och 200 miljoner till Takeshita.
Och 420 miljoner till dig?
Vi var överens om hur vi skulle dela pengarna.
Detta är utgifter. Jag vill få en återbetalning.
Var är herr Sasaki nu?
I Nagasaki tror jag? Han sa att han skulle flytta dit.
Kan han leva sitt liv på bara tre miljoner?
Jag vet inte. Han skulle hjälpa en bekant som odlar citrusfrukter.
Förresten, såg ni det här?
Den där vd:n.
Han är körd.
Vilket kräk.
Han visste inte att affären var en bluff. Han var säkert nöjd.
-Det händer säkert snart. -Vilket?
Ansökan avslås.
De hör nog av sig från kontoret för rättsliga frågor i slutet av veckan.
Jag vill se hans min när han får veta.
Ja, tack. Bra jobbat.
Så? Vad är nästa plan?
Vi ska se.
Det beror på Takeshita. Några idéer?
Jag gissade ni skulle fråga, så jag valde några platser.
Du jobbar snabbt. Vad är det med dig?
Går du på tjack?
Utvärderingarna är mina egna. Betygen är A, B eller C.
Jag gillar den fjärde, ett slagcenter i Kamata.
Det stängdes för två år sen.
Ägaren föll för en kvinna på en filippinsk pub och flyttade.
Jag vet stället.
Jag var där med mina söner. Det är rymligt.
Den är tre gånger så stor som Ebisu fastigheten.
Värderingsvärdet ligger runt 2,2 eller 2,3 miljarder.
De andra är ungefär en miljard, men vi borde lämna dem…
-Ska vi sikta på ett större jobb? -Va?
Hur stort?
Låt mig se.
Ett så stort jobb att det blir döda kroppar.
Känns det inte långtråkigt
med ordinära jobb som vem som helst kan utföra?
Vi borde slå till stort istället.
Välja ett svårt jobb och inte ett enkelt.
Ta ett ogenomträngligt mål som avskräcker alla,
som får dem att tvivla om de kan ta sig an det.
Inget slår det nöjet.
Det ger oss extas och spänning
som är mycket njutbarare än sex eller droger.
Ni är alla i den här branschen för att uppleva det nöjet, eller hur?
Jag har varit med i många år,
och vårt nuvarande team har de bästa medlemmarna.
Jag tror också att med er alla,
vågar jag sikta högre än någon nånsin gjort förut,
även om jag riskerar mitt liv.
Det finns ett.
Ett jobb som kan lämna döda kroppar.
Oj. Vilken spektakulär utsikt.
Det här är Takanawadai, va?
Shinagawa, Takanawa, Tamachi och Mita.
Mitten av Tokyos sista storskaliga stadsutvecklingsområde.
-Titta. Ser ni den mörka fläcken där? -Är det fastigheten?
Den är rätt enorm.
Det verkar finnas ett tempel där eller nåt.
-Ja, det heter visst Kouan-ji. -Va? Det kommer inte på fråga.
Det är ingen ruin på landet.
Det drivs av ett religiöst bolag. De säljer inte.
Slappna av och lyssna. Templet är bara en del av fastigheten.
Det finns en parkering och en konstig, oanvänd byggnad.
De har registrerats som separata fastigheter.
-Fastigheten kan säljas utan templet? -Exakt.
-Vem är ägaren? -En nunna, templets enda dotter.
Jag kollar fortfarande hennes bakgrund, men hennes man försvann för några år sen.
Parkeringen och byggnaden är väl ungefär 3 000 kvadratmeter?
De är 3 200.
-Vad är marknadspriset? -Nio miljarder.
Nej, kanske rent av tio miljarder yen.
-Tio miljarder? -Inte en chans. Det är omöjligt.
Ingen köper en fastighet för tio miljarder yen.
Och den lilla nunnan har jag hört att vägrar sälja oavsett vad.
Det gör det ännu omöjligare.
Det kan finnas ett kryphål som vi kan dra nytta av.
Takeshita, kan du gräva lite djupare?
I så fall vill jag ha ett förskott. Tio miljoner nu.
-Okej. Jag förbereder det. -Ska vi verkligen göra det här?
Vi behöver nog ingen bedragare snart,
men du kan påbörja förberedelserna.
Goto.
Välj när fastighetsinformationen ska utlämnas.
Visst, men vem skulle köpa fastigheten?
Kanske en regeringsledd utveckling, men tio miljarder för kommersiell mark?
Om vi gillrar en fälla, kommer alltid nån att gå in i den.
Förhandlingarna avslutades av personliga skäl.
Fan!
Vi tror att mannen på övervakningsbilderna från Tokyo är Harrison.
Vem är han?
-Är han med Harrison? -Jag vet inte.
Jag är nästan där.
Jag vet inte för det är för mörkt, din idiot!
Middag? Jag har inte ätit än.
Ja, jag vill också ta ett varmt bad.
Ja?
Okej. Jag förstår.
Takumi.
Sänk inte garden med dem.
Jag tränade dig från noll till fastighetssvindlare.
Jag litar bara på dig.
Nåväl.
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä