Du!
Vent! Stopp!
Du!
Vel, Kaede.
Det er ikke som om jeg ber om en stor tjeneste,
men jeg vil definitivt ikke at du skal si nei.
Jeg går med på det.
Jeg gjør hva som helst!
Det er ikke som om du har noe valg.
Du!
Hei!
-Da gjør du det? -Ja, hva dere vil!
-Sikker? -Ja!
Du!
Nå kan vi lokke Natsumi Kawai ut av tempelet når som helst.
Ansiktsuttrykket til en desperat person er helt utsøkt.
Skulle likt å se ansiktet hans om dere hadde sluppet ham.
Kjenner du til filmen Die Hard?
Ehm, ja.
Mot slutten er det en scene der Hans, ranernes leder, faller ned.
Det ble selvsagt brukt dataanimasjon,
men Hans ble faktisk sluppet fra en høyde på 13 meter.
Han ble fortalt…
"Three, two, one, go."
Så skulle de slippe.
I virkeligheten sa de
"Three, two,
one!"
Da slapp de.
Det var slik de klarte å forevige
realistisk overraskelse og frykt i uttrykket hans.
Hans Gruber…
Han var litt av en skurk.
Sylskarp, iskald og ondskapsfull, men en gentleman.
Han var en tiltalende rollefigur med både humor og patos.
Den filmen er blitt en klassiker,
ikke på grunn av den sjuskete helten, men takket være Hans sine prestasjoner.
Jeg husker ikke stort av den.
Det virker som at Goto har fått kontakt med Abiru Holdings.
Snart vil informasjonen nå Sekiyo,
så vi bør finne en skuespiller så fort vi kan.
Enig.
Jeg kontakter Reiko.
Hva med Takeshita, da?
Jeg vet ikke helt.
Han har ikke gitt lyd fra seg i det siste. Ikke engang for å be om mer penger.
Uansett har han nesten utspilt sin rolle, så det gjør ikke stort.
Boligsvindlere stjeler store summer ved å utgi seg for å være boligeiere
som vil selge eiendommen sin, ved å bruke forfalskede dokumenter.
Boligsvindel utføres av grupper med en leder,
en forhandler, en informant,
en juridisk ekspert, en dokumentfalskner
og en som rekrutterer folk til å utgi seg for å være andre.
De lurer til seg milliarder av yen
ved bruk av nøyaktige, svært avanserte kriminelle metoder.
Hvordan går det? Har du funnet ei ny tomt?
Nei, ikke ennå,
men faktisk er det et sted som ligner Oimachi-tomta…
SEKIYO-DIREKTØRENS KONTOR
Nei, den er enda større, den tomta som har dukket opp.
Er det sant?
-Får du tak i den? -Jeg vet ikke ennå.
Det virker som at grunneieren ikke ønsker å gi slipp på tomta.
Hele avdelingen gjør alt de kan, men…
Jeg forstår.
Vi kan ikke bruke skitne triks lenger.
Vi har krysset noen farlige farvann sammen, eller hva?
Ingen tvil om det.
Men om du og jeg skal kunne nå nye høyder,
kan vi ikke snuble her.
Det er jeg fullstendig klar over.
I neste uke skal formannen til Kasakhstan på forretningsreise, og bli i en måned.
Dette er prosjektet han jobber med nå.
Jeg mistenker at han vil støte på utfordringer.
Han kommer nok hjem senere enn ventet.
Akkurat.
Få gjort noe med tomta innen da.
Forstått.
Beklager å forstyrre.
Direktør Abekawa, snart må du dra.
OK.
-Da skal jeg gå. -Greit.
Er alt i orden?
Bare bra.
Det ser ikke sånn ut.
Hallo?
Hva?
Jeg kommer straks.
Er du sikker?
Ja, men jeg vet ikke hvorfor informasjonen kom ut av det blå.
Det vi vet, er at tempelets kapitalforvalter
tilbyr å selge til et firma ved navn Abiru Holdings.
Abiru?
Eiendom, ferieboliger, klær…
Hvorfor har de valgt et så puslete firma?
Har vi hatt med dem å gjøre før?
Nei, men omsetningen deres var 15 milliarder yen i fjor.
Vi har gjort en kredittsjekk, og det er ingenting som hindrer et eventuelt kjøp.
Å, én ting til.
Her. Se på denne kvinnelige rådgiveren.
Hun er kona til parlamentsmedlem Tabuse fra partiet LDP.
Tabuse støtter byutvikling. Selskapet virker pålitelig.
La oss skynde oss, sjef.
Når vi vet dette, er det sannsynlig at andre aktører også vet det.
Særlig Tokyu satser på bygg ved stasjoner…
-Hva? Har du ikke gjort et framstøt ennå? -Jeg ville bare høre med deg…
Idiot! Kontakt dem nå!
Ja, sjef! Jeg beklager.
GJESTGIVERIET I ATAMI
Hva er det? Jeg er på jobb.
Hva slags jobb?
Hva?
Forbereder du selskap, eller leter du etter en skuespiller?
Begge deler. Hva skjer hos dere?
Sekiyo later til å være på vei inn i fella.
Vi har begynt å lage diverse dokumenter, men…
Jeg vet det.
-Førerkort og passbilder? -Ja.
Ting skjer i neste uke, ser det ut til, så om du kan sette opp farten…
Jeg vet. Jeg må stikke.
Takumi? Hva skal jeg sensurere på denne salgskontrakten?
Å, de delene som omhandler prisen.
Her, her og her.
Ti milliarder…
Det er enormt mye.
Dette er deres hittil største brekk, sant?
Det er vel det.
Godt jobbet i dag.
Det samme til deg.
Vil du ha denne?
Hmm?
Jeg skulle kjøpe kaffe, men trykket på feil knapp.
Å, men…
Her.
Mange takk.
-Er det sønnen din? -Hva?
Beklager, jeg så bildet.
Å.
Hvor gammel er han?
Han er ti år.
Skjønner.
Da er han ett år yngre enn min sønn.
Er det sant?
Ja.
Vel… Hvis han hadde vært i live, da.
Hva?
Det har gått fem år allerede.
Du, vil du se et bilde av Ryuto?
Ja, det vil jeg gjerne.
Et øyeblikk, bare.
Hvis du skal se et bilde, vil jeg at det skal være det søteste.
Hvilket skal jeg vise deg?
Det der, ja.
Se her.
Å, ja, for et fint smil.
Han var enebarn, og han var sjenert,
så han sutret om at han ikke ville begynne på skolen.
Men da han begynte, trivdes han med én gang.
Sånn var det for sønnen min også.
Er det sant?
Ja.
Han fikk mange venner,
og de inviterte ham med i fotballklubben.
Først var han ikke noe flink,
men han trente veldig mye,
og gradvis begynte han å spille kamper.
En søndag skulle han spille kamp.
Men på veien dit…
…ble han påkjørt av en bil.
Det må ha vært fælt.
Beklager. Jeg burde ikke bust ut med det helt plutselig.
Hva heter sønnen din?
Kenta.
Driver Kenta med noe? En idrett?
Nei.
Han har ligget på sykehus i lang tid.
Han er syk.
Hva?
Det var leit å høre.
Det må være tøft.
Jeg vurderer å besøke Chiba fengsel igjen.
-Tenker du på Masami Tsujimoto? -Ja.
Hvis jeg snakker mer med ham,
får jeg kanskje et spor jeg kan følge.
Som hva da?
Jeg vet ikke helt.
Det virker som at Takumi Tsujimoto ikke har avskrevet familien sin helt.
Ta dette brevet. Han har søkt om adresseendring,
blant annet for gravstedet til sin avdøde kone og sønn.
Snart er det årsdag for brannen. Kanskje han besøker graven.
-Det er fortsatt familien hans. -Jeg vet nå ikke.
Dagens utgave av Takumi kan ha lagt hele fortida bak seg
da han bestemte seg for å bli boligsvindler.
Så…
Ville du gjort det samme?
Hva?
Hva om, rent hypotetisk,
det samme hadde skjedd med din kone og datter?
Om du så la fortida bak deg, kunne du avskrevet dem?
Dette er altfor søkt.
Jeg vet jo ikke, for jeg er ikke gift og har ikke barn,
men du har familie. Det er derfor jeg spør deg.
Jeg… Jeg ville ikke blitt sånn.
Ikke sant? Hvorfor ikke det?
-Altså… Jeg ville bare ikke det. -Fordi du elsker familien din, sant?
Ikke vær tåpelig.
Jeg vet du har et familiebilde under alt rotet på pulten din.
-Det har jeg ikke. -Du lyver for politiet.
Hold opp!
Se der. Du har et bilde.
Jeg tror ikke han ville avskrevet familien sin så lett.
Tatsu?
Har du et øyeblikk?
Så klart.
Offeret i drapssaken som krimavdelingen etterforsker nå,
er ikke det bolighaien fra svindelsaken du jobbet med før?
Å, Toshikatsu Hayashi. Jo, det er ham.
Som jeg trodde.
Hva er status i denne saken?
Vel, liket ble funnet i går,
så det skjer ingenting foreløpig.
Jeg forstår.
Hallo, det er Haba.
Mhm. Ja.
OK, jeg skjønner.
Hvor skal du?
Jeg overlater faren til Tsujimoto til deg.
Hva?
God dag. Åstedsgranskerne er snart ferdige.
Denne veien.
Hei, Matsuoka.
Å, Tatsu! Hva gjør du her?
-Jeg jobber med en svindelsak for tida. -Jaha.
Jeg tror at dette kan ha en sammenheng med den.
Vet vi at det var drap?
Ja. Liket skal obduseres, men han ble kvalt.
-Her? -Det vet vi ikke.
Det er ingen spor etter basketak her.
Ifølge åstedsgranskerne er det kanskje litt for ryddig, eller hva?
Det virker som at offeret ofte tilbragte natta her.
Han framsto ikke som en type med støv på hjernen,
men gulvet er påtagelig rent.
Så du tror at spor etter basketak kan ha blitt fjernet?
Vi vet ikke ennå.
Å, et øyeblikk.
Kan jeg se meg litt om?
Ja visst.
Hallo?
Ja.
BESØK: G. AHIRU
"G. Ahiru"?
"G"?
Ja. Jeg forstår.
Det tidspunktet passer.
Ja, jeg skal melde fra om hvor mange som kommer fra vår side.
Ja. Takk.
Ja, da snakkes vi. Ha det.
-Er det i boks? -Ja. Jeg fikk endelig tak i Abiru.
-Jaha? -Han sa vi kunne møtes og diskutere saken.
Som forventet har han fått forespørsler fra andre,
men vi er visst de første som får et møte.
Flott. Når da?
Om fem dager. Den 8. november klokka 15.00.
Kan vi ikke treffes litt før?
Abiru selv kan visst møte oss når som helst,
men den dagen passet best for eieren og de andre.
Eieren? Så vi får treffe den kvinnelige presten?
Ja.
Eieren, Natsumi Kawai, en jurist, en økonomisk rådgiver
og en kapitalforvalter for tempelet vil alle være til stede.
Greit. Vi bør også stille med et godt lag. Sett sammen en gruppe.
OK. Hvor mye skal vi forberede oss? Vi kan ikke gå dit tomhendte.
Skal vi se.
Ta utgangspunkt i Oimachi-prosjektet og lag en så detaljert plan som mulig.
Forstått.
Vent.
Ga han deg en spesifikk pris?
Han sa han ville vente til møtet.
Ja, det gir mening.
Hva tror du?
Jeg anslår ti eller elleve milliarder yen som utgangspunkt for forhandlingene.
-Det låter bra. -Ha meg unnskyldt.
Yamauchi, Haraguchi, Takasu, Yashiki og Ninomiya!
-Kom til møterommet! -Greit.
Ti milliarder.
Hallo.
Hei, Takumi.
Vi fikk ordnet møtet med Sekiyo.
Når blir det?
Den 8. november klokka 15.00, hos Abiru.
Skjønner.
Nå? Er du ikke fornøyd?
Nei, det er ikke det.
Vi vet ikke sikkert ennå om de vil gå i fella,
og Takumis arbeid har så vidt begynt.
Likevel er dette et stort steg framover.
Å, takk skal du ha.
Reiko har sendt et bilde av den mulige skuespilleren.
Å, ei vaskedame?
Hva tror du?
Ulike ansiktstrekk, men hun gir den rette følelsen.
Jeg tror også det.
Jaså, gitt?
Jeg ser det ikke. Jeg ser bare ei stakkarslig, middelaldrende dame.
Å, det er Reiko.
Hei.
Godt jobbet i dag.
Hei, Reiko. Vi snakket nettopp om skuespilleren.
Kan du gi oss bakgrunnen hennes?
Et øyeblikk, bare.
Den patetiske historien hennes gjorde meg utslitt.
Å, det var deilig.
Altså…
Yoshie Taniguchi, 51 år.
En alenemor som jobber som renholder på hoteller og gjestgiveri i Atami.
Hun og mannen drev et spiseri, men skilte seg for noen år siden.
Han hadde vært utro og stukket av med venninna hennes.
Spiseriet gikk konkurs, og hun jobber med å betale gjelda.
For øyeblikket skylder hun 12,5 millioner yen.
Det er egentlig alt så langt.
Hun har åpenbart hatt mye uflaks.
Du hadde rett, Takumi. Historien til den lille nonna ligner.
Det er andre kvinner her som sliter,
men jeg valgte ut Taniguchi fordi hun trenger penger raskt.
Hva vil det si?
Hennes eneste sønn er langtidsinnlagt med en medfødt hjertesykdom.
Hun har ikke råd til behandlingen.
Det passer perfekt.
Mødre har ingen skrupler når det gjelder ungene. Sånn er det i min familie også.
Hvor mye trenger hun?
Fem millioner yen foreløpig.
Honoraret er tre millioner, men kanskje vi kan legge på litt denne gangen.
-Hvordan er hukommelsen hennes? -Hun virker ikke dum.
Som du sa, tror jeg hun ville gjort hva som helst for sønnen sin.
Takumi, hva synes du?
Vi har jo ikke møtt henne, men magefølelsen min sier at hun duger.
Da er det avgjort.
Vi har ikke mye tid,
så vi tar henne ikke med på neste ukes møte med Sekiyo.
Greit. Til det falske passet og førerkortet
kan vi nok bare redigere det bildet. Jeg sender det til Nagai.
Vent nå litt.
Det er en stund til, men partene kommer til å møtes.
Er hun klar til da? Vil hun barbere hodet?
Det blir ikke noe problem. Hun mister håret etter årevis med motgang.
Ser dere?
Seriøst?
Det var jo beleilig.
Jeg trodde det ville bli det største problemet.
Damer er så opptatt av hår.
Nå er du gammeldags,
men dette kan likevel bli det vanskeligste hittil.
Lønna mi må opp om det skal være verdt det.
Du har ikke nevnt oppdraget for henne?
Jeg skal gjøre det om noen dager. Nå må jeg tilbake til gjestgiveriet.
Takk til deg.
-Forresten, Goto… -Ja?
Jeg skal lage nye visittkort til deg.
Å, gjerne det.
Kan jeg velge navnet ditt nå også?
Ja visst.
DØD MANN I FEMTIÅRENE FUNNET: POLITIET FASTSLÅR AT DET VAR DRAP
Jaså? Du tror denne bolighaien har noe med saken å gjøre, Tatsu?
Jeg vet ikke, men…
Da jeg etterforsket Harrison og de andre tidligere,
var denne mannen indirekte involvert.
Når det står "G", tror du han mener Goto?
Hvis de sikter seg inn mot ei ny tomt et sted,
så er det en mulighet.
Hva betyr "Ahiru"? Som i "gås"?
Jeg vet ikke.
Det står "besøk", så… et møte?
Vent nå litt.
Ahiru… eiendom?
"Ahiru Eiendom i Hiroshima". De spesialiserer seg på eneboliger.
Vel, da har de nok ikke noe med dette å gjøre.
-Hva er det? -Ingenting.
Jeg så bare for meg Golgo 13 rusle rundt med ei gås.
Hva mener du?
Golgo er også kjent som G, ikke sant?
Derfor forestiller jeg meg leiemorderen Golgo med et sint uttrykk
og ei kaklende gås…
Å, nettopp. Ja, jeg skjønner.
Du, hva med fengselsbesøket hos Masami Tsujimoto?
Jeg drar dit i morgen tidlig.
OK, da kan du ta kvelden. Jeg drar også hjem.
Greit. Takk for i dag.
Du, Tatsu? Hvor bor du hen?
Ved Tsurukawa.
Å, så det er ganske langt unna.
Ja.
Eier du huset dere bor i?
Ja.
Noe så flott!
Det vil jeg ikke si.
Huset er gammelt og langt fra stasjonen.
Nei, det der står det respekt av.
Tanken på å kjøpe et hus til familien
er helt fremmed for unge menn i disse dager.
Som eksen min. Han jobbet i opprørspolitiet.
Vi hadde planlagt å gifte oss,
men da jeg spurte ham om hus, sa han:
"Hæ? Kan vi ikke bare bli boende i tjenestebolig?"
Har du hørt noe så dumt?
Det var derfor det ble slutt mellom oss.
Å, jeg skjønner.
-Jobber kona di også? -Nei, hun er hjemmeværende på heltid.
Det synes jeg også at det står respekt av.
Det betyr at hun støttet deg, så du kunne være en iherdig etterforsker,
samtidig som dere stiftet familie.
-Bare en normal eldre kvinne. -Nei, det der er ordentlig flott.
-Jeg vil komme på besøk en dag. -Hjem til meg? Det trengs vel ikke.
Jeg vil se huset deres. Da får jeg noe å glede meg til.
Vel, god kveld.
God kveld.
TIL BESTEMOR OG BESTEFAR: TAKK FOR ALLE GAVENE
Skal jeg lage noe til deg?
Nei, ellers takk. Jeg legger meg snart.
Yuri sa at hun kommer innom i neste uke.
Jaså.
Hvordan føler du deg?
Helt passe. Ting har stabilisert seg. Det burde gå fint.
Du har et halvår igjen på jobb.
Ikke overdriv, vær så snill.
Vel, god natt.
Skulle vi tatt en tur?
-Har du lyst til det? -Hva?
Altså, når jeg pensjonerer meg, får vi litt bedre tid,
så kanskje vi kan bli med Yuri og familien til Okinawa eller noe…
Hvor kom dette innfallet fra?
Jeg kommer jo til å få pensjon. Vi kan kose oss litt. Hva sier du?
Jeg kan høre med Yuri.
I verste fall blir det bare deg og meg.
Jeg mente ikke "i verste fall".
Nettopp…
Det ville jo ikke vært så verst.
"Abiru"?
ABIRU EIENDOM
SØKNAD OM SKILSMISSE EKTEFELLE: SAKEO SHIMOMURA
Hva var det?
Er det noe galt?
Nei, det var ingenting.
Minner fra familietida?
Ja. Hva er det beste minnet du har fra tida med familien,
som du kan komme på her og nå?
Det beste minnet…
Jeg…
Jeg tok livet av…
Jeg forstår at det er vondt.
Men det er snart årsdagen for brannen, ikke sant?
Jo.
Vi leter etter Takumi,
som kan være innblandet i en viss sak for øyeblikket.
Vi tror han kanskje vil besøke graven på den datoen de døde.
Jeg lurer på hvor han kan ha laget et gravsted for kona og sønnen
bortsett fra i Tsujimoto-familiegraven.
Jeg tenkte kanskje
at han kan ha valgt et sted som han har gode minner fra.
Det kan være hvor som helst. Er det noe du kan komme på?
Jeg…
Året før jeg… forårsaket ulykken,
tok vi en tur til Izu i sommerferien.
Det var en spontantur, så alle hoteller og gjestgiveri var fulle.
Vi bodde på et lite, privat pensjonat.
Hvor i Izu?
Jeg tror det var… i Inatori.
Inatori.
Det var en så morsom tur.
Den aller siste kvelden
tente vi fyrverkeri på stranda.
Da sa Toshimi…
Bestefar?
Ja?
Jeg vil bli her for alltid!
Men jeg…
Jeg…
-Inatori? I Izu, mener du? -Ja.
Jeg drar dit nå for å lete.
Det er mange gravsteder der, så jeg vet ikke om jeg finner det.
-Greit. -Har du funnet ut noe mer?
Nei, ingenting så langt.
OK. Jeg tar kontakt om jeg finner noe.
Høres bra ut.
Tatsu.
Å, hallo.
Dette er fra kona mi, til deg og dine.
Hva? Å, mange takk.
-Hva er det for noe? -Hjemmelaget syltetøy.
Laget av blåbær hun dyrker i hagen.
Jøss.
Det skal smake.
Står til med kona di, da?
Nå vel…
Ekteskapet vårt har kjølnet helt.
Det går igjen overalt.
Hallo?
Ja.
EIENDOMSSELSKAPET ABIRU HOLDINGS
-Unnskyld meg. -Ja?
Ehm… Finnes det en grav her med familienavnet Tsujimoto?
Tsujimoto?
Ja.
Dette stedet er så svært at det vet jeg ikke.
NATSUMI KAWAI
Mikrochipene ser bra ut.
Å, beklager, Nagai, men kan du gjøre overgangen mer diffus?
-Kan du legge til mer skygge også? -OK.
-Hallo. -Hva faen er det du gjør?
Takumi ba meg rydde…
Au! Hva driver du med?
Hvem er sjefen din? Takumi? Harrison?
-Nei, det er deg! -Hva?
Vi kan ikke vise dem dette!
Forstår dere ikke? Det er snakk om ti milliarder yen!
-Ha det i bakhodet mens dere jobber! -Ja.
Kenta!
Dette er vennen min, Reiko.
Siden du har vært så flink,
får du denne.
-Det er da altfor mye. -Ikke tenk på det.
Mange takk.
Bare hyggelig.
Vel bekomme.
I midten får vi Aoyagi, utviklingssjefen.
Skal Abiru sitte overfor ham?
Nei, Abiru er bare megleren.
Sekiyo kommer til å tro at det er Kawai som avgjør salget, så jeg sitter her.
Du skal forhandle om prisen, sant? Hvor begynner du?
Din rakker.
Beklager å forstyrre deg.
-Du har hatt dette bordet en stund… -Å.
Vi har andre kunder som ønsker å sitte, så hvis det er mulig…
Jeg beklager at jeg er til bry.
Oi! Jeg er lei for det. Ha meg unnskyldt.
Det skal forhandles om salget av ei tomt.
Jeg vil at du skal være der og late som at du er eieren.
Vent, Reiko, betyr det at…
-Du får fem millioner yen. -Hva?
Her er et forskudd på 500 000.
Hvis du tar jobben, får du de resterende 4,5 millionene.
Tenk på operasjonen.
Ja.
Jeg skjønner.
Jeg tar meg av resten.
TAKANAWA COROX: PROSJEKTPLAN
OK. Vi går for denne.
-Takk! -Takk!
-For en lettelse… -Endelig er vi ferdige.
-Yashiki. -Ja?
-Ta denne og kjøp øl til oss. -Seriøst?
Vi tar feiringen litt på forskudd. Bare ikke drikk for mye.
-Mottatt! -Takk!
Sjef, kan jeg heller få en drink?
Hæ?
-Kan jeg få en med grønn te? -Jeg vil ha plomme.
-Hva dere vil! Bare få kjøpt det! -Ja, sjef!
OK, send en melding om hva dere vil ha!
8. NOVEMBER KLOKKA 14.55
Vær så god.
Jeg har ikke bestilt den.
Den er på huset.
Med takk for innsatsen.
Lykke til videre.
Takk.
-Velkommen. -To personer, takk.
Bare ta et ledig bord.
-Går kaffe greit for deg, Goto? -Ja.
-En iskaffe og en kaffe, takk. -Skal bli.
Vi har ikke egentlig tid til kaffe. Burde vi ikke gå?
-Klokka har passert tre. -De kan få vente litt.
Vi har styringen, så vi bør la dem svette en stund.
Du blir mer og mer lik Harrison.
-Synes du det? -Ja.
Jeg hørte at Reiko hadde overtalt vaskedama.
Ja, hun ringte meg i går. Hun tar henne med til Tokyo i neste uke.
-Takeshita, da? Hva foregår der? -Jeg får ikke tak i ham.
Det er ikke bra. Han tar for mye dop.
Hva sa Harrison?
At Takeshitas jobb nesten er gjort, så det bør gå greit.
Det er sant, men…
Hva synes du?
Vi har hver vår rolle å spille i denne bransjen.
-Takeshita gjør sin jobb… -Nei, jeg mente om Harrison.
Hva?
Hva mener du?
Du vet at Hayashi er død? Bolighaien?
Er han død? Når skjedde det?
I forrige uke.
Dagen etter at jeg ga ham honoraret for at han introduserte oss til Abiru.
Jeg tror Harrison gjorde det.
Ikke selv, naturligvis. Jeg tipper han betalte noen.
Han er gæren.
Forrykt.
Etter Ebisu-brekket døde også den gamle mannen på merkelig vis.
Det var nok også Harrison.
Dette blir mellom oss,
men når denne jobben er gjort, vil jeg pensjonere meg.
Jeg trenger ikke mer penger. Jeg har tjent nok.
Hvis jeg kan leve et fredelig familieliv, så er det bra nok for meg.
Takumi, vær på vakt overfor Harri…
-Ja? -Å, Tatsu!
Jeg fant den!
Det står ikke Tsujimoto på den,
men jeg er ganske sikker. Jeg forhører meg
og ringer deg tilbake.
Bra.
Mottatt.
Takk for oss.
Beklager at vi er sene.
Hei, jeg er opptatt. Jeg ringer deg tilbake.
Takk for sist, Shimomura.
Det er Harrison Yamanaka.
Jeg er imponert over at du har kommet såpass langt,
men nå kommer du ikke lenger.
Vi har et viktig møte som er i ferd med å begynne,
og du får ikke blande deg inn.
Denne veien.
Takk for tålmodigheten. Herr Jinnai og herr Mamiya har ankommet.
Beklager at vi er så sene. Vi ber om unnskyldning.
Jeg heter Aoyagi og representerer Sekiyo.
Jeg er sjef for utviklingsavdelingen.
Jeg representerer Kawai juridisk, og er også hennes økonomiske rådgiver.
Jeg heter Jinnai.
På forespørsel fra Jinnai forvalter jeg Kawais eiendom.
Jeg heter Mamiya.
Hyggelig.
Aoyagi her.
Takk.
Nå, skal vi begynne?
Unnskyld meg,
men er frøken Kawai forsinket?
Å, ja, angående det.
Kawai våknet plutselig med feber i dag, og kunne ikke komme.
Å, jeg forstår.
Men når det gjelder tomta,
har Kawai satt sin lit til oss, så det er ingenting å bekymre seg for.
Så vi får møte henne på et senere tidspunkt?
Det kommer an på hvordan ting går i dag. Forhandlingene har jo ikke begynt.
Det kan hende vi aldri treffer dere igjen.
Det var ikke meningen å ta noe for gitt.
Da kan vi begynne.
Når det gjelder tomta,
har vi oppsøkt stedet og sett den med egne øyne flere ganger.
Det er virkelig ei fantastisk tomt.
Vi vil gjerne være en aktiv tilbyder.
Når vi i Boliggruppen Sekiyo kjøper denne tomta,
ønsker vi å bruke de 3200 kvadratmeterne på Takanawa-prosjektet,
et stort boligkompleks med butikker og kontor…
Det er for tidlig for sånt.
-Er det ikke noe vi må avgjøre? -Unnskyld meg?
Dere har nok allerede hørt det fra Abiru,
men Kawai har alt inngått en kjøpskontrakt med Abiru Holdings angående tomta.
Akkurat.
Her er kjøpskontrakten. Ta en titt.
KJØP AV EIENDOM
Lenge siden sist.
Er dette en New Nambu?
Jeg trodde de fleste i politiet nå hadde Sakura- eller Smith & Wesson-våpen.
Du er trofast.
Jeg er gammeldags.
Siden du har jobbet i granskingsenheten i hele din karriere,
har du vel hatt få muligheter til å bruke den.
Jeg har jaget hvitsnipp- forbrytere som dere i alle år.
Når det er sagt,
hadde jeg aldri forventet å til sist bli skutt med min egen pistol.
Skutt?
Jeg skal vel bli drept?
Av deg?
Ikke sant?
Nei.
Politiet blir helt hysteriske når en av deres egne blir drept.
En slik risiko ville jeg aldri tatt.
Du skal hoppe ned derfra.
Du skal begå selvmord, Shimomura.
Dette er kopier av Kawais ID-dokumenter og stempel-attest.
Se gjerne over dem.
PERSONLIG STEMPEL: NATSUMI KAWAI
FULLMAKT
IDENTITET BEKREFTET MED PASS OG FØRERKORT
Så,
når det gjelder kjøpesummen for tomta,
kan jeg spørre hvor mye dere ser for dere?
For det første er slike tomter sjeldne langs Yamanote-toglinja.
Den er nær stasjonene Shinagawa og Sengakuji,
og som dere vet, skal det åpnes en ny Yamanote-stasjon om to år.
JR og Tokyu har startet utbygging i stor skala som følge av dette,
og i dette området forventer vi at…
Nei, vi vet at verdiøkningen blir stor.
Akkurat.
Vanligvis vil slike hensyn gjenspeiles i kjøpesummen,
men eieren vil ligge på et moderat nivå, og har overlatt prisingen til oss.
-Hvor mye er det snakk om? -Fjorten milliarder yen.
Fjorten milliarder?
Et gammelt hus ved Tsurukawa i Kanagawa,
kjøpt for 32,7 millioner yen for 25 år siden.
Man kan vel kanskje kalle det et lite, men trivelig hjem.
Datteren din og barnebarna dine er visst på besøk.
Hvis du ikke hopper,
sørger jeg for å drepe hele familien og brenne ned huset.
Hvis du hopper, skal jeg ikke gjøre familien din fortred.
Det lover jeg deg.
Det er bare én ting å gjøre.
Din drittsekk, Harrison!
Fjorten milliarder yen.
Det er prisen jeg kom fram til basert på markedsverdien.
Med tanke på kvaliteten på tomta, vil nok noen kjøpe den til den prisen,
men Kawai sin raushet spiller også inn i dette tilfellet.
Hva med tolv milliarder yen?
Gi oss et øyeblikk.
Ja visst.
TOMTEPRIS: 10,3 MILLIARDER YEN
Ta av deg skoene.
Jeg ser til at selvmordsbrevet ditt ikke blåser bort.
-Du er godt forberedt. -Ja, det er jeg.
Jeg har imitert håndskriften din.
-Hva står det der? -Bare klisjéer.
At du vil takke familien din,
men at du er bekymret for helsa og pensjonisttilværelsen.
Det er vel ikke langt fra sannheten?
Jeg lurer på en siste ting.
Ehm, er det noen sjanse for
at dere kan godta 10,8 milliarder yen?
Nå har Kawai allerede lagt seg på under markedspris,
og så vil du prute enda mer?
Kanskje du ikke bør være grådig.
Nei, det var ikke meningen å…
Det har kommet forespørsler
fra Mitsui, Tokyu, Nomura og Mori. Ikke sant, Abiru?
Jo, da.
Vi vil selge til noen som kan ta en rask avgjørelse.
Et øyeblikk, bare.
Hvordan visste du at jeg lette etter deg
og holdt øye med det selskapet,
og hvordan fikk du personopplysningene mine?
Det kan jeg ikke si. Jeg har taushetsplikt.
Taushetsplikt? Tuller du?
Den eneste regelen dere følger,
er at den som er død, ikke kan sladre.
Den som er død, kan heller ikke høre.
Du trenger ikke å få høre noe.
Du har en informant i enheten min. Hvem er det?
Vil du virkelig vite det?
Skal det være ditt siste minne?
Overbetjent Haba?
Som jeg trodde.
Var det penger?
Han var overraskende medgjørlig.
Greit.
Da er tida snart ute.
Så,
hva med 11,4 milliarder yen?
Alt under 11,8 blir vel egentlig vanskelig?
Det holder bare så vidt.
Så… 11,8 milliarder yen?
Jeg vet ikke om…
Greit.
Hva om vi møter dere på halvveien og sier 11,2 milliarder?
I tillegg
kan vi betale for rivingen av bygget.
Altså: 11,2 milliarder yen.
Hva synes du om det tilbudet?
Takk.
Vi har riktig nok én betingelse.
Hva er i veien?
Det der er forståelig.
Ingenting å skamme seg over.
Det er naturlig og menneskelig.
Men du er i ferd med å dø i bytte mot at familien din får leve,
så du dør på et edelt og medmenneskelig vis.
Jeg vil ikke høre det fra et udyr som deg.
Da gjør vi det.
Vi har riktig nok én betingelse.
Kawai har hastverk med å selge.
Send inn søknad om kjøp før morgendagen er over,
så melder vi inn intensjon om salg på samme dag,
og innen to uker etter det,
vil vi ha både kontraktsmøtet og betalingen.
-To uker? -Ja.
Vel, det blir faktisk ikke så lett.
Et slikt beløp må godkjennes på et internt ledermøte…
Vi forstår det,
men om dere ikke bestemmer dere, kan noen andre snappe tomta.
Kawai vil selge så raskt som mulig.
Nei, vi kan da ikke…
Det er umulig for ethvert firma å få intern godkjenning så fort…
Vi går med på det.
Hva?
Bare lukk øynene.
Jeg kan gi deg et puff.
Skal vi se.
Three.
Two.
One.
Go.
Skal vi gjøre det slik?
Ikke prøv deg på å ta tak i hånda mi og dra meg med.
Med tanke på familien din.
Greit.
Three.
Så… da enes vi om 11,2 milliarder yen.
Like fullt, fordi det er uvanlig å overføre en så stor sum så raskt,
må det noen justeringer til.
Vi skal gjøre vårt beste for å komme dere i møte.
Takk for det.
Når det er sagt,
har vi også en betingelse.
Som ansvarlig representant for Sekiyo,
kan jeg ikke inngå denne kontrakten basert på kun ett møte.
Hva går betingelsen ut på?
Vi ønsker å møte eieren, frøken Kawai, umiddelbart.
I tillegg, i hennes nærvær,
vil vi gjerne ha en omvisning der hun bor, i tempelet Kouan-ji.
Forstått.
Da legger vi dette fram for Kawai med det samme,
og så har vi en øvrig betingelse.
Vi avholder møtet med Kawai
etter at dere har fått den interne godkjenningen deres.
Det var alt.
Ja, hallo?
Hallo?
Tatsu, hører du meg?
Hallo?
Tatsu?
Hallo?
Tekst: Synne H. Rustad