Hallå!
Vänta! Sluta!
-Hallå! -Ja, Kaede.
Det är inte som att jag ber dig om en stor tjänst.
Men jag vill verkligen inte att du vägrar.
Jag gör det.
Vad som helst!
Du borde tilltala oss med respekt.
Vänta! Hallå!
-Hallå! -Gör du det?
Jag gör vad ni än vill!
-Gör du? -Snälla!
Hallå!
Nu kan vi locka Natsumi Kawai ut ur templet när som helst.
Ansiktsuttrycket på någon som backas in i ett hörn är fantastiskt.
Jag hade velat se hans min om ni hade släppt honom.
Vet du filmen Die Hard?
Jodå.
Scenen i slutet där rånarnas ledare Hans faller
skapades naturligtvis med CGI.
Men Hans släpptes faktiskt från en höjd på 13 meter.
De skulle säga:
"Tre, två, ett, nu",
innan de skulle släppa taget.
Men sen sa de:
"Tre, två,
ett!"
Och så släppte de.
Det var så de lyckades fånga
en så realistiskt förskräckt och överraskad min.
Hans Gruber var en utmärkt skurk.
Briljant, iskall, diabolisk, men en gentleman.
Han var en attraktiv karaktär som väckte känslor och hade humor.
Den filmen blev en klassiker,
inte på grund av den sjabbiga hjälten, utan på grund av Hans prestationer.
Jag minns inte mycket av filmen.
Goto lyckades visst kontakta Abiru Holdings.
Det är på tiden att informationen når Sekiyo,
så vi borde hitta en bedragare fort.
Jag håller med. Jag kontaktar Reiko.
Takeshita, då?
Jag vet inte. Han har inte hört av sig på sistone.
Inte ens för att be om mer pengar.
Hans jobb är nästan klart, så det gör detsamma.
Fastighetsbedragare stjäl pengar, genom att låtsas vara fastighetsägare
som vill sälja sin mark. De använder sig av förfalskade dokument.
Dessa bedrägerier utförs av en grupp med en ledare,
en förhandlare, en informatör,
en juridisk expert, en dokumentförfalskare,
och en rekryterare som väljer ut falska fastighetsägare.
För att lura miljardtals yen
krävs precis och mycket avancerad kriminalteknik.
Hur går det? Har du hittat en ny tomt?
AVSNITT #04
Nej, inte än.
Men oss emellan, en potentiell tomt jämförbar med Oimachi…
Nej, ännu större, har dykt upp.
Jaså? Kan du få den?
Jag vet inte än.
Fastighetsägaren verkar ovillig att sälja.
-Hela divisionen gör allt de kan, men… -Jag förstår.
Vi kan inte spela fult som förut.
Vi har korsat en hel del farliga broar, eller hur?
Det har vi.
Men om du och jag ska kunna komma ännu högre upp
får vi inte snubbla här.
Jag är fullt medveten om det.
Från och med nästa vecka är ordföranden i Kazakstan i affärer i en månad.
Han är uppslukad av det här projektet,
men jag tror inte att det kommer att gå så smidigt.
Han återvänder nog senare än väntat.
-Ja. -Gör framsteg med fastigheten innan det.
Uppfattat.
Ursäkta mig.
Vd Abekawa, det är dags att åka.
Okej.
-Då går jag. -Okej.
Mår du bra?
Jag mår bra.
Du ser inte så ut.
Hallå?
Va? Jag kommer strax.
Är det sant?
Jag vet inte varför informationen kommer nu helt plötsligt.
Det vi vet är att templets kapitalförvaltare
erbjuder att sälja till Abiru Holdings.
Abiru?
Fastighetsbranschen, semesteranläggningar, kläder…
Varför ett så sjaskigt företag?
Har vi gjort affärer förut?
Nej, men deras omsättning var 15 miljarder yen förra året.
Vi gjorde en kreditkontroll. Vi hittade inget som äventyrar avtalet.
Och en sak till.
Här. Den här kvinnliga rådgivaren.
Trots annat efternamn är hon fru till Tabuse i LDP-partiet.
Tabuse stödjer byggintressen. De verkar pålitliga.
Chefen, vi måste skynda.
Om vi känner till det här är chansen stor att andra företag gör det.
Tokyu satsar ju på ombyggnad runt stationer…
Va? Har du inte gjort nåt än?
Jag ville först kolla med dig.
Idiot! Kontakta dem nu!
Ja, sir! Förlåt mig.
ATAMI JAPANSKT VÄRDSHUS
Vad nu? Jag jobbar.
-Vilket jobb? -Va?
Ordnar du en bankett eller letar du efter bedragare?
Både och. Hur går det där?
Sekiyo verkar trilla i fällan vi gillrat.
-Vi har börjat göra olika dokument, men… -Jag vet.
-Körkort och passfoton? -Ja.
Det händer säkert saker nästa vecka, så om du kunde…
Jag vet. Hej då.
Du, Takumi. Vad ska jag stryka på det här avtalet?
Delarna om priset.
Här, här och även här.
Tio miljarder…
Det är jättestort.
-Är inte det här er största stöt hittills? -Jag antar det.
Hej.
-Vill du ha den här? -Va?
Jag skulle köpa kaffe. men jag tryckte på fel knapp.
Men…
Här.
Tack så mycket.
-Är det din son? -Va?
Förlåt, jag såg bilden.
Hur gammal är han?
-Han är tio. -Jag förstår.
Han är ett år yngre än min son.
-Är det sant? -Ja.
Om han var vid liv.
-Va? -Det har redan gått fem år…
Vill du se ett foto av Ryuto?
Ja, gärna.
Ett ögonblick.
Om du ska se ett foto vill jag att du ser det sötaste.
Vilket ska jag visa dig…
Ja, det här.
Titta här.
Ja, vilket fint leende.
Han var det enda barnet och han var blyg,
så han gnällde över att han inte ville gå i skola.
Men när han började blev han genast gladare.
Min son var nog likadan.
-Var han det? -Ja.
Han fick många vänner,
och de bjöd in honom i deras fotbollsklubb.
Först var han väldigt dålig,
men han jobbade jättehårt.
Så småningom började han spela i matcher.
En söndag var han på väg till en match…
…men på vägen dit…
…blev han påkörd av en bil.
Så otroligt tufft.
Förlåt. Jag skulle inte ha berättat det så plötsligt.
Vad heter din son?
Kenta.
Har Kenta några hobbyer? Någon sport kanske?
Nej.
Han är inlagd på sjukhuset sen länge. Han är sjuk.
Va?
Jag beklagar.
Det måste vara tufft.
Jag funderar på att återvända till Chiba-fängelset.
Till Masami Tsujimoto?
Ja, om jag kunde prata lite mer med honom
kanske jag kunde hitta en ledtråd.
Som vad?
Jag är inte säker.
Jag tror inte att Takumi Tsujimoto har klippt alla band till familjen.
Ta det här brevet. Han gjorde en adressändring.
Ta som exempel graven med hans avlidna fru och son.
Årsdagen för döden närmar sig. Han kanske besöker graven.
De är hans familj.
Jag vet inte.
Den nuvarande Takumi kanske kastade bort sitt förflutna
när han bestämde sig för att bli svindlare.
Men…
…skulle du göra så?
Va?
Tänk hypotetiskt sett,
om samma sak hade hänt din fru och dotter.
Om du kastade bort ditt förflutna, skulle du kapa alla band?
Värst vad du är extrem.
Jag vet inte, för jag är varken gift eller har barn.
Men du har familj. Därför frågar jag dig.
Jag… skulle inte bli sån.
Eller hur? Varför?
Jag skulle bara inte det.
För att du älskar din familj, va?
Var inte löjlig.
Ett familjefoto döljer sig säkert under röran på ditt skrivbord.
Nej då.
Du ljuger.
Hallå, sluta!
Ser du? Du har ett foto.
Jag tror inte att han skulle kunna kapa banden till familjen så lätt.
Du, Tatsu.
-Kan vi prata? -Självklart.
Mordoffret som utreds av första utredningsenheten…
Är inte han fastighetshajen i bedrägerifallet du jobbade på?
Toshikatsu Hayashi. Ja, det är han.
Jag tänkte väl det.
Vad är utredningens status?
Kroppen hittades igår, så inget har hänt än.
Jag förstår.
Hallå, Haba här.
Ja.
Okej, uppfattat.
Va? Vart ska du?
Du får följa ledtråden med Tsujimotos far.
Va?
Hej. Kriminalteknikerna är nästan klara.
Den här vägen.
Hej, Matsuoka.
Nämen, Tatsu! Vad gör du här?
-Jag jobbar på ett bedrägerifall nu. -Ja.
Jag tänkte att de kunde ha ett samband.
Är det ett mord?
Ja, kroppen genomgår en obduktion, men det var strypning.
-Här? -Det vet vi inte.
Det finns inga spår av slagsmål.
Vi tänkte med kriminalteknikerna att det är lite väl prydligt.
Det verkar som om offret ofta tillbringade natten här.
Han var inte vidare prydlig av sig,
men golvet är skinande rent.
Du tror att spåren av ett slagsmål kan ha avlägsnats?
Vi vet inte än.
Ett ögonblick.
Får jag se mig omkring?
Visst.
Hallå? Ja…
G. AHIRU BESÖK
"G. Ahiru"?
"G…"
Jag förstår. Den tiden funkar.
Ja, jag meddelar hur många som kommer från vår sida.
Ja, tack.
Ja, ursäkta mig. Hej då.
-Fick du ett möte? -Ja, jag pratade med vd Abiru.
-Och? -Han sa: "Låt oss träffas och prata."
Som väntat sa han att andra företag har hört av sig,
men vi verkar bli de första som får träffas.
Fint. När?
Om fem dagar. 8 november klockan 15.
Kan vi inte träffas tidigare?
Vd Abiru kan ses när som helst,
men det är den bästa dagen för fastighetsägaren och de andra.
Ska vi träffa den kvinnliga bosatta prästen?
Ja.
Fastighetsägare Natsumi Kawai, en notarie, en finansiell rådgivare,
och fastighetskonsulten som har hand om templets tillgångar.
Okej, vi ska till mötet med ett ordentligt team.
Samla ett team.
Okej. Hur mycket ska vi förbereda? Vi kan inte gå dit tomhänta.
Vi ska se. Gör om Oimachi-projektet till en så detaljerad plan som möjligt.
-Uppfattat. -Vänta.
Sa han ett specifikt pris?
Han ville berätta det då vi träffas.
Det låter rimligt.
Vad tror du?
Jag uppskattar att utgångspunkten vore tio eller elva miljarder.
-Det borde stämma. -Ursäkta.
Yamauchi, Haraguchi, Takasu, Yashiki och Ninomiya!
-Möte i konferensrummet! -Ja.
Tio miljarder…
-Hej. -Hej, Takumi.
-Vi har ett möte med Sekiyo. -När då?
Den 8 november klockan 15 hos Abiru.
-Jag förstår. -Va? Är du inte nöjd?
Nej, det är inte det.
Vi kan inte säga än att de har gått i vår fälla.
Takumis arbete har bara börjat,
men det är ett stort steg framåt.
Tack så mycket.
Reiko skickade ett foto på bedragarkandidaten.
En städerska?
Vad tror du?
De har olika ansiktsdrag, men hon har rätt vibbar.
-Jag håller med. -Jaså?
Jag vet inte. Hon ser ut som en olycklig medelålders kvinna.
Det är Reiko.
-Hej. -Bra jobbat idag.
Hej, Reiko, vi pratade precis om bedragaren.
Kan du berätta om hennes bakgrund?
Ett ögonblick. Jag är utmattad av hennes patetiska historia.
Så gott.
Då så.
Yoshie Taniguchi, 51 år.
Ensamstående mamma, städare på hotell och värdshus i Atami.
Hon drev en restaurang med sin före detta man.
Han var otrogen och rymde med hennes vän som hjälpte till på restaurangen.
Restaurangen gick under, och nu betalar hon skulderna.
Hon har just nu 12,5 miljoner i skulder.
Det var allt för stunden.
Hennes tur är uppenbarligen slut.
Takumi, du hade rätt. Hennes situation är lik vår nunnas.
Andra kvinnor hade det också svårt,
men Taniguchi behöver pengar genast.
Hur så?
Hennes enda son är på sjukhuset med en medfödd hjärtsjukdom.
Hon har inte råd med behandlingen.
Det är ju perfekt.
En mor blir en demon för sitt barn. Det är lika i min familj.
Hur mycket behöver hon?
Fem miljoner nu.
Det brukar vara tre miljoner, men kanske vi kan erbjuda mer den här gången.
Hur är minnet?
Hon verkar inte dum,
men som du sa, hon skulle nog göra allt för sin son.
Takumi, vad tror du?
Jag måste träffa henne, men min magkänsla säger att hon duger.
Då är det bestämt.
Tiden räcker inte för att ta med henne till nästa veckas möte med Sekiyo.
Det är okej. Till passet och körkortet kan vi nog bara redigera bilden.
-Jag skickar det till Nagai. -Vänta nu.
Det tar sin tid, men det blir ett möte till slut.
Är hennes huvud redo då? Rakar hon det?
Det är inget problem. Hon lider av håravfall efter alla svårigheter.
Se här.
Seriöst? Det var ju lägligt.
Jag trodde det var det största hindret. Hår är ju allt för kvinnor.
Så föråldrat. Men det här är nog den svåraste hittills.
Jag behöver mer pengar om det ska löna sig.
Vet hon att hon ska vara en bedragare?
Jag pratar med henne om några dagar. Nu måste jag till värdshuset.
Tack.
-Det påminner mig, Goto. -Ja?
-Jag ska göra nya visitkort till dig. -Ja, tack.
-Får jag välja ditt namn igen? -Visst.
EN MANLIG KROPP I 50-ÅRSÅLDERN HITTAD FALLET UTREDS SOM MORD
Du tror alltså att fastighetshajen har något med det att göra, Tatsu?
Jag vet inte.
Men när jag var ute efter Harrison och de andra innan,
var den här mannen indirekt involverad.
Och du tror att "G" står för Goto?
Om de siktar på en ny fastighet är det möjligt.
Vad är det här? "Ahiru" som i "anka"?
Jag vet inte.
Det står "besök", så det är väl ett möte?
Vänta lite.
Ahiru fastigheter.
I Hiroshima finns Ahiru fastigheter, som specialiserar sig på småhus.
Det har nog inget med det här att göra.
-Vad är det? -Inget.
Jag föreställde mig Golgo 13 gå runt med en anka.
Vad säger du?
Golgos alias är G, du vet?
Därför kom jag att tänka på mördaren Golgo som rynkar pannan
med en kvackande anka…
Okej. Jag förstår.
Du, hur blir det med mötet med Masami Tsujimoto?
Jag åker genast imorgon bitti.
Okej. Du kan gå hem för idag. Jag åker också hem.
Okej. Bra jobbat idag.
Tatsu, var bor du?
I Tsurukawa.
-Det är rätt långt bort. -Ja.
-Är du husägare? -Ja.
-Det är fantastiskt! -Det är det knappast.
Huset är begagnat och långt från stationen.
Nej, jag respekterar dig för det.
Tanken på att köpa ett hus till sin familj
slår inte ens unga män nuförtiden.
Som mitt ex i den sekundära kravallpolisen.
Vi förberedde oss för att gifta oss,
men när jag frågade om boendet
sa han: "Kan vi inte bara bo i polisbostäderna?"
Kan du fatta det?
Det var därför vi gjorde slut.
Jaså? På så vis.
Jobbar din fru också?
Hon är hemmafru på heltid.
Då har jag också stor respekt för henne.
Hon har stöttat en kriminalare som är hängiven sitt arbete,
medan hon har uppfostrat barn.
En vanlig äldre kvinna.
Nej, det är fantastiskt.
Bjud hem mig nån gång.
Hem till mig? Det behövs inte.
Jag vill se ditt hem. Nån gång i framtiden.
God kväll, då.
God kväll.
MORFAR, MORMOR TACK FÖR ALLT
-Ska jag laga nåt? -Nej, det är bra. Jag lägger mig snart.
-Yuri sa att hon kommer nästa vecka. -Okej.
Hur mår du?
Så där. Mina siffror har gått ner. Jag borde klara mig.
Om sex månader går du i pension.
Ta inte i för mycket.
God natt, då.
Vad sägs om en resa?
-Skulle du gilla det? -Va?
När jag går i pension har vi mer tid.
Kanske vi kan åka med Yuri och hennes familj till Okinawa eller nåt.
Varför det nu plötsligt?
Jag får avgångsvederlaget. Vi kan unna oss nåt. Vad sägs?
-Jag frågar Yuri. -I värsta fall kan vi åka själva.
Jag menade inte "i värsta fall".
Ja…
Det finns värre saker.
"Abiru"?
ABIRU FASTIGHETER
SKILSMÄSSOANSÖKAN FRU: SAEKO SHIMOMURA
Vad var det?
-Är allt bra? -Det var inget.
Minnen med min familj?
Ja. Vilket är det lyckligaste minnet som du har med din familj?
Det lyckligaste minnet…
Jag…
Jag dödade…
Jag förstår hur du känner.
Men det är nästan årsdagen för deras död, eller hur?
Ja.
Vi letar efter Takumi som kan vara inblandad i ett fall just nu.
Vi tror att han kanske besöker deras gravar på dödsårsdagen.
Jag undrade var han kan ha låtit bygga en grav åt sin fru och son,
istället för i Tsujimoto-släktgraven.
Jag tänkte att han kanske har valt en plats med fina minnen.
Varsomhelst.
Kommer du på nån plats?
Året innan jag orsakade deras död,
åkte vi till Izu under sommaren.
Det var en spontan resa, och alla hotell och värdshus var fulla,
så vi bodde på ett litet gästhus.
Var i Izu?
Jag tror det var i Inatori.
-Inatori. -Det var en väldigt rolig resa.
Den sista kvällen
tände vi fyrverkerier på stranden.
Då sa Toshimi…
-Farfar. -Ja?
Jag vill stanna här för alltid!
Men jag…
Jag…
-Inatori? I Izu? -Ja. Jag åker dit och undersöker.
Det finns visst många gravar. Hoppas jag hittar den.
Okej.
Hittade du nåt?
Nej, inget än.
Okej. Jag hör av mig när jag hittat nåt.
Det låter bra.
Tatsu.
-Hej. -Det här är från min fru till dig.
Va? Tack.
-Vad är det? -Det är hemlagad sylt.
Gjord på blåbär hon odlat i trädgården.
Oj.
Tack.
Hur mår din fru?
Tja…
Samma gamla vanliga.
Det är likadant överallt.
Hallå?
Ja.
-Ursäkta mig. -Ja?
Finns det en Tsujimoto-familjegrav här?
-Tsujimoto? -Ja.
Det här stället är så stort att jag inte kan svara på det.
NATSUMI KAWAI
Mikrochippen ser bra ut.
Nagai, kan du sudda ut gränsen vid hennes huvud?
-Kan du lägga till mer skugga? -Okej.
-Hej. -Vad fan gör du?
-Takumi sa att vi skulle tömma. -Aj! Vad gör du?
Är Takumi eller Harrison din chef?
-Nej, det är du! -Va?
Vi kan inte visa dem det här!
Förstår ni inte? Vi jobbar på en tio miljarders affär!
-Gör jobbet med det i åtanke! -Ja, sir!
Kenta.
Det här är min vän Reiko.
Du har kämpat så fint.
-Ett pris. -Det var inte nödvändigt.
Det är inget.
Tack.
Varsågod.
Smaklig måltid.
I mitten sitter Aoyagi, utvecklingschefen.
-Sitter Abiru framför Aoyagi? -Nej, Abiru är bara mäklaren.
Sekiyo tror att det slutgiltiga beslutet fattas av Kawai, så det blir jag.
Du förhandlar väl om priset? Vad börjar du med?
Så fult.
Ledsen att störa.
Du har suttit här ett tag.
Vi har andra kunder som vill sitta, så om möjligt…
Jag beklagar besväret.
Förlåt mig.
Vi ska förhandla om försäljningen av en fastighet.
Jag vill att du är där och låtsas vara ägaren.
Vänta, Reiko, betyder det…
-Jag ger dig fem miljoner. -Va?
Ett förskott på 500 000 yen.
Om du gör det får du de återstående 4,5 miljonerna.
Pengar till operationen.
Ja.
Jag förstår.
Jag sköter resten.
TAKANAWA COROX PROJEKTÖVERSIKT
Okej. Vi kör på den här.
-Tack. -Tack.
-Vilken lättnad… -Äntligen är vi klara.
-Yashiki. -Ja, sir?
-Ta det här och köp öl. -Seriöst?
Vi firar lite inför kampen, men drick inte för mycket.
-Ja, chefen. -Tack.
-Chefen, får jag köpa en sour? -Va?
-En shochu och grönt te? -En sour med plommon.
-Vad ni än vill! Gå och köp dem! -Ja, chefen!
Skicka vad ni vill ha på meddelande.
DEN 8 NOVEMBER, KLOCKAN 14:55
Den är till er.
Jag beställde inte det här.
Det är på huset. Tack för ert hårda arbete.
Lycka till.
Tack.
Välkommen.
-För två. -Ni får välja ett ledigt bord.
-Goto, ska du ha kaffe? -Ja.
-En iskaffe och en kaffe, tack. -Absolut.
Det är inte tid för kaffe. Borde vi inte gå?
Klockan är redan över tre.
Vi låter dem vänta lite.
Vi har kontrollen, så vi borde låta dem svettas lite.
Du blir mer och mer lik Harrison.
Blir jag?
Ja. Jag hörde att Reiko övertalade städerskan.
Ja, hon ringde mig äntligen igår. Hon tar henne till Tokyo nästa vecka.
Vad är det med Takeshita?
Jag får inte tag på honom alls.
Det är inte bra. Han är helt gaggig.
Vad sa Harrison?
Takeshita är nästan klar, så det borde vara okej.
Det är sant, men…
Vad tror du?
Vi har alla vår egen roll att spela.
-Takeshita gör sitt jobb… -Jag syftade på Harrison.
Vad menar du?
Du vet väl att fastighetshajen Hayashi är död?
Är han död? När hände det?
Förra veckan.
Dagen efter att jag gav honom pengarna för att han presenterat oss för Abiru.
Jag tror att Harrison gjorde det.
Självklart inte personligen, men han lejde nog någon.
Han är galen.
Vansinnig.
När vi var klara med Ebisu-jobbet dog gamlingen en mystisk död.
Det var nog Harrison.
Bara mellan dig och mig,
när vi är klara med det här går jag kanske i pension.
Jag har tjänat nog med pengar redan.
Om jag kunde leva i tysthet med min familj skulle jag vara nöjd.
Takumi, akta dig för Harris…
-Ja? -Tatsu.
Jag hittade den.
Det står inte Tsujimoto på den,
men det är nog den här.
-Jag kollar med templet och ringer upp. -Bra. Uppfattat.
Tack.
Ursäkta förseningen.
Jag är upptagen. Jag ringer tillbaka.
Det var ett tag sen, Shimomura.
Det är Harrison Yamanaka.
Jag är imponerad att du klarade dig så här långt.
Men längre än så här kommer du inte.
En viktig ceremoni börjar snart, och vi kan inte låta dig lägga dig i.
Harri…
Den här vägen.
Tack för ert tålamod. Herr Jinnai och herr Mamiya har anlänt.
Ursäkta att vi är så sena. Förlåt oss.
Jag är Aoyagi från Sekiyo House. Jag är chef för utvecklingsavdelningen.
Jag jobbar som notarie för fröken Kawai och jag är hennes finansrådgivare.
Jag heter Jinnai Yodogiri.
Jag förvaltar fröken Kawais tillgångar på herr Jinnais begäran.
Jag heter Mamiya.
Trevligt att träffas.
-Jag är Aoyagi. -Tack.
Ska vi börja?
Ursäkta mig, men kommer fröken Kawai senare?
Ja, angående det.
Fröken Kawai fick feber i morse och kunde inte komma.
Jag förstår.
Men angående fastigheten
förlitar sig fröken Kawai på oss, så oroa er inte.
Men får vi träffa henne någon gång?
Det beror på hur det går idag. Vi har inte ens börjat förhandla.
Det kan hända att vi aldrig ses igen.
Ursäkta min förmätenhet.
Då börjar vi.
Angående fastigheten,
så har vi varit på platsen och sett den flera gånger själva.
Det är en fantastisk tomt.
Vi vill gärna överväga den på allvar.
Sen när Sekiyo House har köpt fastigheten,
planerar vi att bygga Takanawa-projektet på de 3 200 kvadratmetrarna,
en stor kommersiell anläggning och kontorsbyggnad…
Det är för tidigt för det.
-Ska vi inte ta ett beslut först? -Ursäkta?
Herr Abiru har säkert berättat det redan, men fröken Kawai har redan kommit överens
om ett köpekontrakt med Abiru Holdings.
Just det.
Det här är köpekontraktet. Ni kan ta en titt.
AVTAL OM FASTIGHETSKÖP
Det var länge sen.
Är det en New Nambu?
Nu för tiden har de flesta kriminalare en Sakura eller en Smith & Wesson.
Du är lojal.
Jag är gammalmodig.
Du har varit på andra utredningsenheten hela din karriär,
så du har nog aldrig använt den.
Jag har alltid jagat ekonomibrottslingar som du.
Å andra sidan,
trodde jag inte att jag skulle skjutas med mitt eget vapen.
Skjutas?
Jag blir dödad, eller hur?
Av dig. Inte sant?
Nej.
Polisen blir för hysterisk när någon tar livet av deras egna.
Jag skulle inte ta en sådan risk.
Du ska hoppa därifrån.
Du kommer att begå självmord, Shimomura.
Kopior av fröken Kawais identifikationspapper
och sigillcertifikat. Varsågoda.
SIGILLCERTIFIKAT NATSUMI KAWAI
FULLMAKT
IDENTITET BEKRÄFTAD MED PASS OCH KÖRKORT
Så, gällande inköpspriset för fastigheten,
hur mycket har ni tänkt er?
Såna här tomter är sällan till salu nära Yamanote-linjen.
Den är nära Shinagawa- och Sengakuji-stationerna.
Som ni vet öppnas även en ny Yamanote-linjestation om två år.
En storskalig utveckling av JR och Tokyu har börjat runt stationen,
och området förväntas…
Nej. Det kommer att utvecklas enormt.
Ja.
Vanligtvis återspeglas sådana förväntningar i priset,
men säljaren vill hålla ett rimligt pris och låter oss ta beslutet.
Hur mycket?
Fjorton miljarder.
Fjorton miljarder yen…
Ett begagnat hus i Tsurukawa, Kanagawa-prefekturen,
köpt för 32,7 miljoner på lån för 25 år sen.
Man kan nog kalla det ett litet men roligt hem.
Din dotter och dina barnbarn är visst på besök.
Om du inte hoppar,
ser jag till att hela din familj dör och huset brinner ner.
Om du hoppar skadar jag inte din familj.
Det lovar jag dig.
Du har bara ett val.
Ditt jävla as! Harrison!
Fjorton miljarder
är priset jag kommer fram till enligt marknadsvärdet.
Ni kanske tänker att någon köper en sådan här fastighet till det priset.
Men vi har fröken Kawais generositet den här gången.
Vad sägs om 12 miljarder yen?
-Ge oss ett ögonblick. -Självklart.
AVGIFT FÖR FASTIGHETSFÖRVÄRV 10,3 MILJARDER
Ta av dig skorna.
Jag ser till att ditt självmordsbrev inte blåser bort.
Du är förberedd.
Det stämmer. Jag har kopierat din handstil.
-Vad står det? -Klyschiga saker.
Ord av tacksamhet till din familj, oro för hälsan, oro inför pensionen.
Det är väl inte helt fel?
Säg mig en sista sak.
Finns det en chans att ni kunde överväga 10,8 miljarder?
Fröken Kawai sänkte redan priset, men ni försöker pruta ännu mer?
Bli inte för giriga.
Vi vill inte förolämpa…
Ni hade väl förfrågningar från Mitsui, Tokyu, Nomura och Mori, herr Abiru?
Det stämmer.
Vi vill sälja till någon som bestämmer sig snabbt.
Ge oss ett ögonblick.
Hur visste du att jag var ute efter dig,
att jag kollat upp företaget,
och även min personliga information?
Det kan jag inte säga. Jag har tystnadsplikt.
Tystnadsplikt? Skämtar du?
Din enda regel är
att döda män håller tyst.
Döda män hör inte heller.
Du behöver inte höra nåt.
Du har en källa på min avdelning. Vem?
Vill du verkligen veta det?
Ska det bli ditt sista minne?
Kommissarie Haba?
Tänkte väl det.
För pengarna?
Han var förvånansvärt resonlig.
Okej då.
Det är dags.
Då så, vad sägs om 11,4 miljarder?
Allt under 11,8 vore svårt, eller hur?
Det skulle knappt räcka.
Så 11,8 miljarder…
Jag vet inte…
Okej då.
Vi kan väl dela mellanskillnaden på 11,2 miljarder?
Dessutom kan vi stå för rivningen av byggnaden.
Så 11,2 miljarder. Vad sägs om det?
Tack.
Men vi har ett villkor.
Vad är det?
Det är förståeligt.
Du behöver inte skämmas.
Det är naturligt som människa.
Men du kommer att dö i utbyte mot din familjs liv,
så det är en beundransvärd och mänsklig död.
Du har inte en gnutta mänsklighet.
Då gör vi det här.
Men vi har ett villkor.
Fröken Kawai vill sälja fort.
Skicka in köpansökan innan morgondagens slut.
Vi ger er avsiktsförklaringen när ni säljer samma dag.
Inom två veckor efter det fixas kontrakt och betalningar.
-Två veckor? -Ja.
Det låter faktiskt rätt svårt.
För den summan måste ett möte för interna chefer kallas…
Vi förstår det,
men om ni inte skyndar, kan någon annan ta fastigheten.
Fröken Kawai vill sälja snarast möjligt.
Nej, men vi kan inte…
Inget företag kan få ett internt godkännande så snabbt.
Vi accepterar.
Va?
Blunda bara.
Jag knuffar dig.
Nu ska vi se.
Tre.
Två.
Ett.
Nu.
Ska vi göra så?
Tro inte att du kan ta min hand och dra ner mig med dig.
För din familjs skull.
Okej, då.
Tre.
Då så, vi är överens om 11,2 miljarder.
Men med en så ovanligt stor betalning är vissa justeringar nödvändiga.
Vi gör allt för att möta era förväntningar.
-Tack. -Men vi har också ett villkor.
Som ansvarig på Sekiyo House
kan jag inte godkänna kontraktet med bara det här mötet.
Vad är ert villkor?
Låt oss träffa säljaren, fröken Kawai, omedelbart.
Dessutom, i hennes närvaro,
vill vi ha en rundtur av fastigheten och Kouan-ji-templet, hennes hem.
Uppfattat.
Vi ska omedelbart diskutera det med fröken Kawai.
Vi har ett villkor till.
Låt oss ha mötet med fröken Kawai
efter ett internt godkännande från ert företag.
Det var allt.
Hallå?
Tatsu, hör du mig?
Hallå?
Tatsu?
Hallå?
Undertexter: Hanne-Marie Pöysä