Kuramochi.
-Har du et øjeblik? -Ja.
Lad mig spørge ligeud.
Hvor langt nåede du og Tatsu med jeres sag?
Hvad?
Jeg kender til det. Jordsvindlerne?
Jeg droppede den, da han snart skulle på pension. Men han fortsatte bag min ryg,
selvom ingen anmeldte noget.
Nå, pyt.
Indgiv en rapport om det i morgen.
Jeg tror ikke…
…at det var selvmord.
Hvad?
Jeg tror ikke på,
at Tatsu ville begå selvmord.
Hvad snakker du om?
Du læste politirapporten og selvmordsbrevet.
Det var selvmord.
Jeg havde kendt til hans sygdom længe, og det plagede ham.
Jeg forstår dig, men Tatsu lod til…
Harrison Yamanaka.
Tatsu fortalte mig det. Bolighajen, vi fandt for nylig.
Grundejeren for seks måneder siden.
Ebisu-bedrageren.
Han mente, at Harrisons jordsvindlere kunne stå bag alle de mord.
Før Tatsu døde den dag
kunne han være kommet i kontakt med Harrison Yamanaka?
Kunne han ikke være blevet myrdet under dække af selvmord
af Harrison Yamanaka?
Sænk stemmen.
Lad mig se Tatsus opkaldshistorik.
Nej.
Hvorfor ikke?
Det er unødvendigt.
Okay, lad os starte.
Vær ikke urolig.
Bare svar, som vi øvede det, så går det fint.
Okay.
Kan du tage din hat af?
Wow. Det er perfekt.
Fortæl mig dit navn.
Jeg er Natsumi Kawai.
Fødselsdato?
3. juli, Showa-år 51.
Dit stjernetegn?
Dragens år.
Din adresse?
Ja…
Det er 5-22-6 Takanawa,
Minato City, Tokyo.
Hvad synes du?
Fortæl mig om din familie.
Hun er god.
-Jeg bor alene. -Ja.
-Meget god. -Søskende?
Så er det afgjort, ikke?
Ja.
Hvad hedder templet, du arbejder i?
Det er Kouan-ji.
Hvordan skriver man det på kanji?
Man bruger kanji-tegnene for "lys" og "buddhistisk hytte"
og så "tempel" til sidst.
Jordsvindlere stjæler store summer ved at udgive sig for at være grundejere,
som vil sælge deres jord, ved hjælp af falske dokumenter.
En gruppe jordsvindlere består af en leder,
en forhandler, en informant,
en juridisk ekspert, en dokumentforfalsker
og en castingkoordinator til bedragere.
At svindle for milliarder af yen
kræver præcise og meget avancerede kriminelle teknikker.
Identitetsbekræftelsen med Sekiyo House
finder sted om ti dage, den 20. november.
Vi mødes på en café i lobbyen på Shirokane Grand Hotel.
Goto, mig og Natsumi Kawais bedrager vil være til stede.
Hvad med Abiru?
Vi siger, at Natsumi Kawai vil mødes med så få mennesker som muligt.
Kan hun også svare ordentligt til det rigtige møde?
Hendes søns liv er på spil, så hun klarer det.
Hun er også klog.
Så jeg tror, at identitetsbekræftelsen vil tage cirka en halv time.
Så tager vi til Kouan-ji hver for sig i taxaer og vores Lexus,
viser dem grunden med parkeringspladsen og tager dem med ind i templet.
Hvis vi lukker dem ind i templet, har de ingen grund til at tvivle på os.
Hvad med låsen?
Jeg sendte Orochi ind. Han har arbejdet der som gartner den sidste måned.
Han er klar til at udskifte låsene til hovedporten, hallen og kontoret.
Flot, Takeshita. Er du dig selv igen?
Jeg gør bare mit arbejde.
Hvad? Blev I enige om lønnen?
-Var det tre milliarder? -Ja.
-Vi talte sammen som gentlemen forleden. -Men nu har jeg mere arbejde.
Hvad mener du?
Han hvidvasker de penge, vi får fra køberen, i stedet for mig.
På grund af det store beløb kan mine vanlige metoder efterlade spor.
Er det fair? Vi andre får det sædvanlige.
Ja, vi fortjener også en bonus.
Hold kæft!
I gør det samme arbejde som altid!
At hvidvaske penge indebærer en større risiko for at blive taget.
Og? Efter det?
Vi efterlader Taniguchi i templet,
og Goto og jeg går til Sekiyos hovedkontor.
Der slutter Abiru sig til os
og underskriver salgskontrakten mellem Abiru Holdings og Sekiyo.
Hvordan går det hos Sekiyo?
Det er ti milliarder yen.
Skal det ikke godkendes internt?
Vi sagde til Sekiyo, at uden firmaets godkendelse
lader vi dem ikke møde Natsumi Kawai.
Som jeg forklarede,
lader Mitsui, Tokyu, Mori og Sumitomo til at have oplysninger om ejendommen,
så vi bør fremskynde godkendelsesprocessen.
Grundejeren vil sælge hurtigst muligt,
så ejendommen kan gå til anden side, hvis vi ikke handler hurtigt.
Vent lidt.
Det er umuligt.
Godkende 11,2 milliarder på to uger? Hvad med reglerne?
Jeg er ikke færdig.
Ved transaktioner på over ti milliarder skal direktionen med om bord.
-Tiden er for knap! -Det haster.
Hvad?
Vi har haft flere tilfælde tidligere, hvor hastesager blev afgjort
med godkendelse fra nogle få direktørposter, såsom chefen,
frem for hele bestyrelsen.
De sager handlede om ejendomme i topklasse,
så vi tilsidesatte reglerne og værdisætning
for at undgå at tabe til vores konkurrenter.
Jeg har allerede fortalt Abekawa om denne ejendom,
og han er meget interesseret.
Hvilket betyder, at det ikke kun er en presserende dagsorden,
men det kan blive chefens dagsorden.
Og det faktum, at chefen selv er interesseret,
betyder, at dette er af højeste prioritet for virksomheden.
-Så du smider chefen ind i det her nu? -Slet ikke.
Jeg siger det, fordi det er det værd.
Efter det møde, vi havde forleden,
er jeg overbevist om, at sælgeren vil sælge så snart, det godkendes.
Men ejendommen bliver måske solgt til vores konkurrent, hvis vi tøver.
Er du sikker?
Du hørte mig tidligere.
-Er det ikke risikabelt at godkende det? -Kan du være mere specifik?
For det første virker Abiru Holdings tvivlsomme.
Vi har aldrig handlet med dem.
De har en ejendomsafdeling, men de startede med tøj først.
-Er de pålidelige? -Deres kreditrapport var fin.
Abiru Holdings har også LDP-medlem Tabuses kone som rådgiver.
Du er sikkert klar over, at Tabuse er allieret med byggebranchelobbyen.
Men et mæglerhonorar på en milliard er absurd.
En mellemmand får en milliard. Er det ikke sært?
Det er mellem grundejeren og Abiru. Det angår ikke os.
Hvad med grundejeren?
-Hvorfor har du ikke mødt hende? -Kig i rapporten.
Hun blev syg og meldte afbud.
Jeg tjekkede fuldmagten, hendes pas og kørekort.
Hvordan kan du købe grunden
uden at møde grundejeren eller bekræfte hendes identitet?
Vi planlægger et møde nu.
Skal vi ikke mødes før godkendelsen?
Og hvis hun sælger til en anden i mellemtiden?
Hvem tager ansvaret?
-Er du sikker på, det ikke er svindel? -Hvad?
Hvad hvis det er jordsvindel?
Hvis det aldrig var til salg?
Og disse dokumenter… Alle disse!
Hvad hvis bedragere har forfalsket dem?
Umuligt.
Du ved det også!
Der kom flere jordsvindelsager i Tokyo, efter byen blev OL-vært.
Husker du Ebisu-ejendommen?
Det her er en anden skala.
Det er en kæmpe ejendom til over ti milliarder.
Gemene jordsvindlere kan ikke klare sådan noget.
Som jeg sagde,
er chefen begejstret, så bland dig udenom.
Meld det til formanden, hvis du vil.
Men chefen har det sidste ord, hvad angår ejendomme her i landet.
Det ved du vel?
Jeg har også en advarsel.
Byudviklingsprojektet i Kasakhstan,
igangsat af formanden, som du indsmigrer dig hos,
-er langt mere tvivlsomt. -Hvad?
En ven arbejder for Udenrigsministeriets Ruslandsafdeling.
Og han sagde, at der kan komme skududvekslinger.
Og én ting til.
På dagen for identitetsbekræftelsen kan vi få den rigtige Natsumi Kawai ud?
Det virker ikke, hvis hun er der.
Det bliver intet problem. Vi sender hende ud på en tur om morgenen.
En tur? Hvorhen?
Okinawa?
Ja. Hvad siger du?
Hvorfor så pludseligt?
Jeg indså noget.
Indså hvad?
Hvor vigtig du er for mig.
Undskyld, du måtte vente så længe.
Jeg vil elske med dig ordentligt,
et sted hvor det kun er os to.
Men…
Kan du ikke stole på mig?
Nej, det var ikke sådan ment.
Det er bare så pludseligt.
Jeg overvejer faktisk at sige jobbet op.
Gør du?
Ja.
Jeg har sparet nok op,
så jeg overvejer at starte noget, jeg har drømt om.
Hvad er det?
Du griner ikke?
Nej.
En burgerbar.
Burger?
Ja. Der er mange i Tokyo nu, ikke?
Men jeg vil lave noget ligesom A&W eller Jef i Okinawa…
Du kender dem nok ikke.
Stemningen og burgerne er så amerikanske, som på en amerikansk diner.
Jeg spiste altid de burgere derhjemme,
og de er fandens gode.
Så du er fra Okinawa?
Har jeg ikke sagt det?
Nej, det har du ikke.
Jeg har altid drømt om at lave sådan en restaurant i Tokyo.
Men dette job er den eneste mulighed for, at en som mig kan tjene penge.
Så jeg tænkte, at jeg ville spare 100 millioner yen op og så prøve det.
Så det er din drøm.
Præcis. Det er min drøm.
Så den her tur til Okinawa
bliver første skridt på vejen til at realisere drømmen.
Okay.
Det er derfor, du skal med.
Vent lidt. Handler det her om penge?
Hold nu op. Slet ikke. Vær ikke fjollet.
Du er den, der har heppet mest på, at jeg skulle gå efter mine drømme.
Jaså.
Så det vil jeg takke dig for.
Og som sagt
vil jeg elske med dig ordentligt.
-Godaften, Kaede. -Godaften.
Det hele er klar. Alt er godt.
Okay, her. Det er et tidligt fly, så kom til tiden.
Hvad skal jeg gøre, når jeg ankommer?
Vi har arrangeret en lejebil og et hotel. Resten er op til dig.
Men jeg kender ikke Okinawa. Bliver hun ikke mistænksom?
Hvor ligger din hjemby?
Det er Kumagaya i Saitama.
-Det er tæt på! -Undskyld.
Besøg nogle af de burgerbarer og slap så af på hotellet.
Det vil fru Kawai nok kunne lide.
Knep hende så meget, hun vil.
Forstået.
Og tænk ikke engang på at stikke af.
Vi hyrer nogle folk derhenne, der holder øje med jer.
Okay.
Kaede, jeg stoler på dig.
Forlad aldrig frøken Kawais side i de tre dage.
Okay.
De sagde, at det ville tage længere tid at returnere hans arbejdsrelaterede ting,
så jeg har kun dette.
Javel.
Øh,
ville det være okay at stille dig et følsomt spørgsmål?
Hvad tænker du helt ærligt?
Om Tatsu.
Hvad?
Tror du virkelig, det var selvmord?
-Jeg ved det ikke. -Hvorfor det?
Det er sandt, at… Måden, han døde på, kan kun tolkes som selvmord.
Han havde lagt et brev. Vores datter tror også, det var selvmord.
Men for mig
er der noget, der ikke føles overbevisende.
Fortæl mig det.
Hans brev.
Har du læst det?
Ja.
Da de viste mig det først,
var jeg for panisk til at se det, som jeg gør nu.
Jeg kan ikke forklare det, men han ville ikke skrive sådan.
Det er min mands håndskrift.
Men noget ved det er anderledes.
-Hvor anderledes? -Det føles bare forkert.
Undskyld. Jeg kan ikke forklare det så godt.
Det er fint.
Lad mig lave en ny kop te.
Tak.
Min mand talte aldrig om sit arbejde.
Men der er én ting, han fortalte mig.
Han fortalte mig, at hvis han døde under mistænkelige omstændigheder,
var der en, jeg skulle kontakte.
MASASHI KUBOTA
Hov, men det er…
Skal jeg virkelig tage det?
Hvad med inspektør Haba eller…
Min mand kunne faktisk ikke lide Haba.
Hvad?
Kunne han ikke?
-Heller ikke mig. -Hvad?
Før vi blev gift, arbejdede jeg også i anden division.
-Er det rigtigt? -Ja.
Jeg var kontorassistent, ikke betjent.
Nu ville jeg nok sige,
at jeg blev chikaneret seksuelt af Haba.
Nå…
Så jeg overlader det her til dig.
Én ting til.
Et par dage før han døde, lavede min mand research sent om aftenen.
Der må han have skrevet det her.
ABIRU HOLDINGS
Helt enkelt sælger jeg information.
Jaså.
Før var jeg freelancejournalist for tabloider.
Men på jagt efter en økonomisk forbrydelse endte jeg i løvens hule.
Jeg blev kidnappet, yakuzaerne ville til at dræbe mig, men Tatsu reddede mig.
Siden da holdt han hånden over mig,
og jeg gav ham oplysninger fra underverdenen.
Sådan var vi.
Jaså.
Så han er død?
Som du og hans kone mistænker,
ville Tatsu aldrig begå selvmord.
Han blev sikkert truet og sprang.
Hvad mener du?
Man hører om dem i medierne. De såkaldte "mystiske selvmord."
Et nyligt eksempel…
Husker du chefen fra Livedoor,
som blev fundet død på et hotel i Okinawa med maven skåret op?
Ja.
Det blev behandlet som et selvmord, men den fyr blev myrdet.
I underverdenen er der mennesker, som gør sådan noget uden at blinke.
De trænger folk op i en krog og siger, de skal dø.
De siger: "Dø, eller jeg dræber din familie. Hvad vælger du?"
Det er, hvad man kalder et ultimativt valg.
Jeg er sikker på, Tatsu blev dræbt sådan.
Hvad så?
Hvad skal jeg gøre? Jeg vil gøre alt.
Fra nu af skal du og jeg…
Jeg kan kun indsamle oplysninger.
Men det er ikke arbejde. Vi gør det for at give Tatsu fred.
Betragt det som min begravelsesgave. Jeg vil gøre det gratis.
Fortæl mig alt om Tatsus sidste sag.
Tatsu var efter en mand ved navn Harrison Yamanaka.
Harrison? Han er berygtet.
Hvad synes du?
Der er bekymringer, herunder den interne godkendelsesproces hos Sekiyo,
men vi er næsten klar.
Det mente jeg ikke.
En 1979 Port Ellen i første udgave.
Den blev destilleret, da du blev født, på øen Islay i Skotland.
Den er så sjælden, at whiskyfans verden over ville elske bare en dråbe.
Ah, okay. Undskyld.
Jeg synes, den smager godt,
men jeg kan ikke vurdere, om den er postyret værd.
Det er helt fint.
Værdien af ting ændrer sig med tiden.
Ser du, Port Ellen-destilleriet lukkede i 1983.
Den her kostede kun 3-4.000 yen per flaske i Skotland dengang.
Men
det seneste whiskyboom har gjort den til noget dyrebart og eftertragtet.
Nu konkurrerer whiskyfans verden over
om at købe Port Ellen til en høj pris,
fordi den ikke længere produceres.
Men
de fleste af dem
kender ikke dens sande smag.
I så fald,
hvad køber de så egentlig?
Knaphedsværdien?
Også det, selvfølgelig.
Men hvis vi sagde, at Port Ellen kunne sanse.
Er flasken klar over sin egen knaphedsværdi?
Det samme gælder jord.
Al jord eksisterer bare, som det har gjort siden tidernes morgen.
Vilde dyr kan have en følelse af territorium
men intet ønske om at eje jord.
Mennesker siges at være det dyr, hvis instinkter er blevet ødelagt,
men i stedet har vi intelligens.
Vores intelligens førte til civilisation.
Den hævede os over alt levende.
Og så
skabte den sådan en forfærdelig verden.
Det mest tåbelige af det hele er vores besættelse af at eje jord.
Af natur tilhører jord ikke nogen.
Begrebet om jordejerskab er opfundet af det menneskelige sind,
og det førte os til endeløse krige og drab.
Med andre ord er menneskets historie fortællingen om folk, der skændes om jord.
Jord driver folk til vanvid.
Og hvis det er tilfældet, kan jorden i sig selv
have et instinkt om at udslette mennesker.
Måske har du ret.
Undskyld, jeg keder dig med mine strøtanker.
-Nej da. -Måske er det Port Ellen, der taler.
En dag
håber jeg, at du vil fortælle mig
den virkelige grund til, at du gik med til at blive jordsvindler.
En dag.
Snart, håber jeg.
19. NOVEMBER DØDSDAG
Hvad mener du?
Jeg siger, at de fire topchefer ikke vil godkende købsanmodningen.
Hvorfor ikke? Vi kan ikke få chefens accept uden deres.
-Det er Sunaga. -Hvad?
Det lader til, at Sunaga går rundt
og fortæller cheferne, at ejendommen er mistænkelig.
Chef.
Ærligt er der også noget, der generer mig.
Hvad er det?
Det at få firmaets godkendelse, inden ejerens identitet bekræftes,
virker ret risikabelt.
Jamen, ejeren mødte ikke op.
De tager hende med næste gang. Så bekræfter vi hendes identitet.
Okay, men inden vi møder hende,
skal vi så ikke tage kopier af ID-kortene og vise dem til hendes naboer
for at sikre os, at de billeder er af Natsumi Kawai?
Det kan vel ikke skade.
Vi er på sagen.
Nej, vent.
Hvad hvis hun finder ud af det og bliver fornærmet?
Det er vel muligt…
Åh. Undskyld mig et øjeblik.
TAKASHI AOYAGI CERTIFICERET POST
Ja?
SEKIYO HOUSE GROUP
-Hej. Hop ind. -Javel.
Har du noget at rapportere?
Absolut.
Hvad angår den alternative grund,
skal vi underskrive en købsaftale om to uger.
Men vi har brug for godkendelser fra direktørerne, før du…
Haster det ikke?
Hvad venter de på?
Det er en god grund. Ingen problemer med placering og vilkår.
Det er også vores mulighed for at deltage
i udviklingen af det område, der domineres af Tokyu og JR.
Præcis.
-Men problemet er… -Identitetsbekræftelse?
Hvad? Åh, ja.
Vi har arrangeret et møde med hende ansigt til ansigt snart, men…
-Men du har brug for firmaets godkendelse? -Ja.
Det er en slags byttehandel.
Ejeren vil først møde os, når det er godkendt internt.
Hr.
Jeg ved, det er omvendt protokol,
men må jeg bede om din godkendelse først?
Aldrig i livet.
Det er imod firmaets regler at give min godkendelse først.
Du ved godt, at to af de fire direktører bakker op om formanden, ikke?
Ja.
Men
at ændre godkendelsesrækkefølgen… Det kunne være en mulighed.
Undskyld?
-Kør os til Takanawa. -Javel.
Jeg vil også gerne se grunden.
Wow, den er stor.
Parkeringspladsen og grunden med en bygning bag den mur tilsammen
er 3.200 kvm.
Ja, den ser stor nok ud til at bygge noget i den skala.
Nu betyder det, at jeg har besøgt og observeret ejendommen.
Tilføj det til godkendelsesanmodningen som fodnote.
Okay.
Nævn, at du tog mig med, og jeg har selv set ejendommen.
Jeg forstår.
Hvis direktørerne ser, at du allerede har set ejendommen,
er de nødt til at godkende det.
Ja.
Og så giver jeg min godkendelse efter dem og sletter noten.
På den måde følger vi stadig standardproceduren.
Mange tak.
Ja.
Det er virkelig en vidunderlig grund.
Jeg er næsten forelsket i den. Jeg kan allerede lugte pengene.
GODKENDELSESANMODNING
CHEF ABEKAWA HAR BESØGT OG OBSERVERET EJENDOMMEN MED AOYAGI.
GODKEND
Åh, chef!
Chef! Godkendelsen!
Den er godkendt! Også af chefen!
Fantastisk!
Vi gjorde det! Vi fik det vendt i sidste øjeblik!
Men den juridiske afdeling brokkede sig.
Ignorer dem.
Kontakt Abiru Holdings med det samme.
Ja. I overmorgen. Den 20. november ved middag som planlagt.
Vi bekræfter ejerens identitet, gennemser ejendommen med hende
og lukker handlen på kontoret.
Nu sker det!
Ja!
Åh! Hvad skal vi så gøre?
Skal vi tale med naboerne og vise dem billederne af hende?
Hvad? Bare glem det.
Vi får travlt!
Javel!
Hør efter, allesammen! Vi fik firmaets godkendelse!
-Virkelig? -Vi fik den!
Ja!
Vi gjorde det!
Ja, det er fedt.
-Tillykke! -Godt klaret.
Planlægning og Udvikling gjorde det!
Vi fik det til at ske!
Vi gjorde det!
Flot klaret.
Wow, det er alletiders.
Ja. Så ses vi i overmorgen. Ja.
Ja. Vent venligst på Sekiyos kontor, hr. Abiru.
Lad mig se. Jeg tror, vi kan være der klokken 14.
Ja, det er fint. Okay, farvel.
Ja!
En stor fisk bed direkte på krogen.
Nu kan de ikke slippe væk fra os.
Hvad laver du? Du gør mit utilpas.
Nå, jeg skal ud og lave mit lykkeritual.
Hvor skal du hen?
Hvad? Jeg skal bare opfriske mit sind og min krop inden en stor opgave.
Tid til en trekant i Yoshiwara.
Du er klam.
Vi ses.
Så tror jeg, jeg vil hygge mig med nogle mænd.
Er Taniguchi klar?
Vi mødes på Shinagawa i morgen, og så flytter hun med mig på hotel.
Du bookede det?
Selvfølgelig. En suite.
Mange tak. Okay. Vi ses senere.
Vi ses, Reiko.
-Hvad med dig? -Jeg er næsten færdig.
"Næsten"?
Kvaliteten af det falske pas bekymrer mig lidt,
så jeg får Nagai til at finpudse det i morgen.
Jeg er tilbage om aftenen, så tjek det.
ABIRU HOLDINGS
Ingen vand. Jeg tager en cola.
Så gerne.
Fandt du noget om… Hvad var navnet? Abiru…
Det er Abiru Holdings.
Nå ja.
Dukkede de svinske jordsvindlere op?
Nej.
Gad vide, hvilken grund de går efter.
Og dig, hr. Kubota?
-Jeg fandt noget. -Hvad?
Jeg troede, det ville tage tid at grave,
så jeg startede med Takumi Tsujimoto, eftersom vi ved, hvem han er.
Jeg fandt svindleren, som snød ham og hans far.
Du er hurtig.
Yokohama-området er mit speciale.
Han svindlede under navnet Nishitani, men rigtigt hedder han Kazuma Saeki.
Eftersom politiet ikke har pågrebet ham, er han nok i udlandet.
Så jeg fik fat i mægleren fra det firma, og det var ikke billigt.
Efter Tsujimoto-svindelsagen
fik han problemer og flygtede til Manila med det falske pas.
Manila?
Det er en tidløs kliché, at forbrydere søger tilflugt i Sydøstasien.
Hvilke problemer fik han?
Jeg fik ikke detaljer, men han stak af, da nogen ville dræbe ham.
Jeg kender et bandemedlem i Manila, så jeg får ham til at grave lidt dybere.
Han er også på flugt efter et drab.
Ups. Sig det ikke til nogen.
Men ham Saeki har sikkert ikke noget med Tatsu at gøre, vel?
Når man efterforsker den her slags, må man forfølge alle spor.
Tilsyneladende irrelevante linjer kan ende med at krydses.
Hvad er din plan, frøken Kuramochi?
Holder du øje med firmaet?
Nej.
Jeg rykker i morgen.
SHIORI, TOSHIMI
Takumi Tsujimoto, ikke?
Jeg tænkte nok,
du ville komme her på din kone og søns dødsdag.
Undskyld, men hvem er du?
Politiet.
Og hvad vil du med mig?
For seks måneder siden
var der en svindelsag med en ejendom i Ebisu for over en milliard yen.
Ved du noget om det?
Slet ikke.
Du lyver.
I det bedrageri forklædte du dig som en falsk konsulent ved navn Hideo Inoue,
brugte en falsk grundejer og svindlede penge fra et ejendomsfirma.
Du er en jordsvindler.
Tekster af: Sidsel Seeberg