Kuramochi!
Putem vorbi?
Da.
Te întreb direct.
Unde ai ajuns în cazul la care lucrai cu Tatsu?
- Poftim? - Știu. Escrocii imobiliari, nu?
L-am lăsat fiindcă se pensiona.
Dar a continuat să ancheteze pe la spatele meu,
chiar dacă nu s-a raportat nicio infracțiune.
În fine.
Dă-mi raportul până mâine.
Nu cred…
că s-a sinucis.
Poftim?
Nu e posibil…
ca Tatsu să se fi sinucis.
Despre ce vorbești? Ai citit raportul și biletul de adio.
A fost sinucidere.
Știam de boala lui de ceva vreme. Îl chinuia.
- Înțeleg cum te simți, dar Tatsu… - Harrison Yamanaka.
Mi-a spus Tatsu.
Rechinul găsit mort.
Proprietarul din Shimbashi.
Impostorul din Ebisu.
A zis că e posibil ca grupul lui Harrison să fi fost implicat în toate.
Înainte să moară Tatsu în ziua aia,
e posibil să fi luat legătura cumva cu Harrison Yamanaka?
Dacă Harrison Yamanaka l-a ucis, dar a făcut să pară o sinucidere?
Mai încet!
- Verific istoricul apelurilor lui Tatsu. - Nu.
De ce?
Nu e nevoie.
Bine, să începem.
Nu-ți face griji.
Fă cum am exersat și totul va fi bine.
Bine.
Mai întâi, dă jos pălăria!
Mamă! E perfect.
Te rog, spune-mi cum te cheamă.
Sunt Natsumi Kawai.
Data nașterii?
3 iulie, anul 51 al epocii Showa.
- Semnul zodiacal? - Anul Dragonului.
- Adresa? - Da…
E 5-22-6 Takanawa.
Cartierul Minato, Tokyo.
Ce părere ai?
Descrie-mi familia ta!
E bună.
Da. Foarte bună.
- Deci rămâne, nu? - Da.
Cum se numește templul la care lucrezi?
Se numește Kouan-ji.
Cum se scrie în kanji?
Folosește caracterele kanji pentru „lumină” și „colibă budistă”,
apoi „templu” la sfârșit.
ESCROCII DIN TOKYO
Escrocii imobiliari fură sume mari de bani dându-se drept proprietari.
Încearcă să vândă proprietăți folosind documente false.
Astfel de grupuri de escroci au un lider, un negociator, un informator,
un expert jurist, un falsificator de documente
și un coordonator de casting pentru impostori.
Pentru a escroca miliarde de yeni,
au nevoie de precizie și tehnici infracționale foarte avansate.
Confirmarea identității la Sekiyo va avea loc pe 20 noiembrie.
EPISODUL 5
Locația e o cafenea din Shirokane Grand Hotel.
Goto, eu și impostoarea lui Natsumi Kawai vom fi acolo.
Și Abiru?
Vom spune că Natsumi Kawai vrea să ne întâlnim cu cât mai puțini oameni.
Va putea răspunde cum trebuie la întâlnire?
Viața fiului ei e în joc, așa că se va descurca.
Și e deșteaptă.
Confirmarea identității va dura cam o jumătate de oră.
Apoi vom pleca spre templu separat, în taxiuri și mașina noastră,
ca să vadă terenul cu parcarea, iar, la final, templul.
Dacă îi lăsăm să intre în templu, nu vor avea motive de îndoială.
Și încuietorile?
Orochi lucrează ca grădinar part-time de luna trecută.
E gata oricând să înlocuiască broaștele de la poartă, sala principală și birou.
Bravo, Takeshita! Ți-ai revenit?
Fac ce sunt plătit să fac.
Ce? Ați convenit o sumă?
- Trei miliarde, nu? - Da.
- Am avut o discuție ieri. - Acum am mai mult de lucru.
Cum adică?
Va spăla în locul meu banii pe care îi vom primi de la cumpărător.
Fiind o sumă mare, metodele mele pot lăsa urme nedorite.
E corect? Noi primim doar ca de obicei.
- Da, și noi merităm un bonus. - Gura!
Voi faceți același lucru ca de obicei!
Spălarea banilor înseamnă mai multe șanse de a fi prins.
Și? După asta?
Îl lăsăm pe Taniguchi la templu, iar eu și Goto mergem la sediul Sekiyo.
Abiru va veni acolo.
Va semna contractul de vânzare între Abiru Holdings și Sekiyo.
Cum stă treaba la Sekiyo? Sunt zece miliarde.
Nu va dura aprobarea internă?
I-am spus lui Sekiyo că, dacă nu obține aprobarea,
nu se poate întâlni cu Natsumi Kawai.
V-am explicat deja.
Mitsui, Tokyu, Mori și Sumitomo par să știe deja despre proprietate.
Trebuie să terminăm repede procesul de aprobare.
Proprietara vrea să vândă terenul cât mai repede,
deci există șansa ca proprietatea să ne scape dacă nu acționăm curând.
Stai puțin! E imposibil.
Aprobare pentru 11,2 miliarde în 14 zile? Și regulile interne?
Nu am terminat.
Pentru tranzacții de peste zece miliarde, trebuie acordul consiliului.
- Timpul e scurt! - E urgent.
Poftim?
Am avut mai multe cazuri în trecut în care s-au decis lucruri urgente
cu aprobarea câtorva directori, fără aprobarea consiliului.
Era vorba de proprietăți de top,
așa că am renunțat la regulile interne
și am evitat pierderea acelor proprietăți în fața competitorilor.
I-am spus deja directorului Abekawa despre proprietate și e foarte interesat.
Deci nu e doar urgent pentru noi,
poate deveni urgent și pentru directorul executiv.
Dacă însuși directorul executiv e interesat,
e un lucru de maximă prioritate pentru companie.
- L-ai băgat pe președinte în asta? - Nu fac așa ceva.
O spun pentru că merită.
După întâlnirea care a avut loc ieri,
proprietara va vinde de îndată ce avem aprobarea companiei.
Dar proprietatea poate fi vândută la concurență dacă ezităm.
Ești sigur?
M-ai auzit mai devreme.
Nu e riscant să cerem acum aprobarea?
Vorbește mai clar, te rog!
Acest broker, Abiru Holdings, pare dubios.
Nu-i cunoaștem.
Au o divizie imobiliară, dar au început cu îmbrăcămintea.
- Sunt de încredere? - N-au avut probleme de creditare.
Iar consilierul de la Abiru Holdings e soția parlamentarului Tabuse.
Știi că parlamentarul Tabuse e un aliat al construcțiilor.
Dar un comision de un miliard de yeni e absurd.
Un intermediar primește un miliard. Nu e ciudat?
Asta e între proprietar și Abiru. Nu e treaba noastră.
Cum rămâne cu proprietara?
- De ce n-ai întâlnit-o? - Era în raport.
Nu s-a simțit bine.
Am verificat împuternicirea, pașaportul și permisul de conducere.
Cum poți cumpăra terenul fără să confirmi identitatea proprietarei?
Programăm o întâlnire acum.
N-ar trebui să o întâlnim înainte?
Dacă vinde altcuiva fiindcă a durat prea mult?
Cine își asumă vina?
Sigur nu e o fraudă?
Poftim?
Dacă e o fraudă imobiliară?
Dacă nici măcar nu e de vânzare?
Și toate documentele astea!
- Dacă le-au falsificat impostorii? - Imposibil.
Și tu o știi!
S-au înmulțit fraudele imobiliare fiindcă Tokyo găzduiește Olimpiada.
Îți amintești de terenul din Ebisu?
Terenul nostru e la alt nivel.
E o proprietate mare de peste zece miliarde de yeni.
Escrocii ăia de rahat nu pot să facă față la așa ceva.
Cum am mai zis, directorul e interesat, așa că nu te mai amesteca.
Zi-i președintelui consiliului!
Dar directorul executiv decide în cazul terenurilor domestice.
Știi, nu?
Și te avertizez.
Proiectul de dezvoltare din Kazahstan,
inițiat de președinte, pe lângă care te dai…
- E mult mai dubios. - Poftim?
Colegul meu de facultate lucrează la Ministerul Afacerilor Externe.
Și mi-a zis că pot avea loc schimburi de focuri.
Încă ceva!
În ziua confirmării identității, putem scăpa pe adevărata Natsumi Kawai?
N-o să meargă dacă e acolo.
Nu va fi o problemă.
O s-o facem să plece în dimineața aia.
O călătorie? Unde?
- Okinawa? - Da. Ce zici?
De ce așa brusc?
- Mi-am dat seama de ceva. - De ce anume?
Cât de importantă ești pentru mine.
Îmi pare rău că te-am făcut să aștepți atât.
Vreau să fac dragoste cu tine cum se cuvine.
Undeva unde să fim doar noi.
Dar…
- N-ai încredere în mine? - Nu asta am vrut să spun.
E atât de brusc.
- Mă gândesc să mă las de afacerea asta. - Da?
Da. Am economisit destui bani.
Mă gândesc să fac ceva ce mi-am dorit.
Ce anume?
- Nu o să râzi de mine? - Nu.
- Un restaurant cu hamburgeri. - Hamburgeri?
Da. Sunt multe în Tokyo acum, nu?
Dar vreau să fac ceva ca A&W sau Jef în Okinawa și…
Cred că nu știi.
Atmosfera e americană, de parcă ai fi la un restaurant de acolo.
Mâncam hamburgeri tot timpul acasă și sunt foarte buni.
Deci ești din Okinawa?
- Cum? Nu ți-am spus? - Nu mi-ai spus.
Mereu am vrut să am un astfel de restaurant în Tokyo.
Dar slujba asta e singura opțiune pentru cineva ca mine să facă bani.
Înainte să încerc, am zis să strâng 100 de milioane de yeni.
Deci e visul tău.
Exact. E visul meu.
Deci călătoria la Okinawa va fi primul pas pentru a-mi îndeplini visul.
Am înțeles.
De-asta vreau să vii cu mine.
- Stai așa! E vorba de bani? - Haide! Nu asta e.
Nu fi prostuță!
Tu m-ai susținut cel mai mult să îmi îndeplinesc visul.
- Am înțeles. - Vreau să îți mulțumesc.
Și, cum am spus…
vreau să facem dragoste cum trebuie.
- Bună seara, Kaede! - Bună seara!
- Totul e pregătit. E în regulă. - Bine. Poftim!
Zborul e devreme. Nu-l pierde!
Și ce să fac când ajung?
Am închiriat o mașină și un hotel. Restul depinde de tine.
Dar nu prea cunosc Okinawa. Nu va fi suspicioasă?
- Unde te-ai născut? - Kumagaya, în Saitama.
- E aproape! - Scuze.
Mergi la niște localuri cu hamburgeri, apoi stați liniștiți la hotel.
Drei Kawai o să-i placă mai mult.
Faceți cât sex vrea.
Am înțeles.
Nici să nu te gândești să fugi.
Angajăm niște tipi acolo ca să te supravegheze tot timpul.
Bine.
Kaede, am încredere în tine.
Să nu o pierzi din ochi pe dra Kawai în acele trei zile.
Am înțeles.
Mi-au spus că va dura mai mult ca să îi returneze lucrurile de la muncă.
Asta e tot ce am.
Am înțeles.
Auziți?
Pot să vă pun o întrebare delicată?
Care e părerea dvs. sinceră?
Despre Tatsu.
- Poftim? - Chiar credeți că s-a sinucis?
- Nu știu. - De ce?
E adevărat că felul în care a murit poate fi interpretat doar ca o sinucidere.
A lăsat și un bilet.
Și fata mea crede că s-a sinucis.
Dar mie…
mi se pare ceva nelalocul lui.
Spuneți-mi!
Biletul lui.
L-ați citit?
Da.
Când mi l-au arătat prima dată…
eram prea speriată ca să îmi dau seama.
Nu pot explica, dar nu pare a fi stilul lui.
E scrisul soțului meu.
Dar e ceva diferit.
- Cum adică? - Ceva nu pare în regulă.
Îmi pare rău. Nu pot explica bine.
E în regulă.
- Să vă aduc un ceai proaspăt. - Mulțumesc.
Soțul meu nu vorbea despre munca lui.
Dar mi-a spus un singur lucru.
Mi-a spus că dacă va muri în mod suspect în timpul unei investigații,
trebuie să contactez pe cineva.
MASASHI KUBOTA
Dar e…
Sigur vreți să mi-l dați?
Cum rămâne cu comisarul Haba sau…
Soțul meu nu-l plăcea pe Haba.
Poftim? Nu-l plăcea?
- Nici eu nu-l plac. - Cum?
Înainte de nuntă, am lucrat și eu la Divizia a Doua.
- Serios? - Da.
Am fost funcționar, nu polițist.
Acum pot spune că am fost hărțuită sexual de Haba.
Așa că las lucrurile în mâinile tale.
Încă un lucru.
Cu câteva zile înainte să moară, soțul meu cerceta ceva noaptea târziu.
Bănuiesc că atunci a scris asta.
ABIRU HOLDINGS
Pe scurt, vând informații.
Am înțeles.
Am fost jurnalist liber-profesionist.
Când anchetam o infracțiune financiară, m-am trezit în cuibul viperelor.
Am fost răpit, iar yakuza voiau să mă omoare, dar Tatsu m-a salvat.
De atunci, a avut mereu grijă de mine
și eu îi dădeam informații din lumea interlopă.
Asta era relația noastră.
- Am înțeles. - Deci a murit?
Așa cum suspectați dumneata și soția lui,
Tatsu nu s-ar sinucide niciodată.
Pun pariu că a fost amenințat și a sărit.
Ce insinuezi?
Ai auzit în presă, nu? Așa-numitele „sinucideri misterioase”.
Să-ți dau un exemplu.
Îl știi pe fostul director de la Liverdoor?
L-au găsit mort, cu burta tăiată, într-un hotel din Okinawa.
Da.
A fost considerată o sinucidere, dar tipul ăla a fost ucis.
În lumea interlopă, există oameni care fac astfel de lucruri cu sânge rece.
Îi încolțesc pe oameni și le spun să se sinucidă.
„Dacă nu te sinucizi, îți omor familia. Ce o să faci?”
E o alegere imposibilă.
Sunt sigur că așa a fost ucis Tatsu.
Deci?
Ce să fac? Fac orice.
De acum înainte, noi doi vom…
Tot ce pot face e să adun informații.
Dar asta nu e muncă. O facem pentru Tatsu.
Consideră-l cadoul meu de înmormântare! Sunt dispus să o fac gratuit.
Spune-mi tot despre ultimul caz al lui Tatsu!
Tatsu urmărea un bărbat pe nume Harrison Yamanaka.
Harrison? E celebru.
Cum merge?
Există îngrijorări, inclusiv privind procesul intern de aprobare de la Sekiyo.
Dar suntem pregătiți.
Nu la asta mă refeream.
Port Ellen din 1979, primul lot.
A fost distilat în anul nașterii tale, pe insula Islay din Scoția.
E rar, fanii whisky-ului ar face orice să guste doar o picătură.
Înțeleg. Îmi pare rău.
Cred că are gust bun,
dar nu știu dacă merită atâta atenție.
E în regulă.
Valoarea lucrurilor tinde să se schimbe în timp.
Distileria Port Ellen a fost închisă în 1983.
Asta s-a vândut pe vremuri, în Scoția, cu doar 4.000 de yeni sticla.
Totuși…
boomul recent al whisky-ului l-a transformat în ceva prețios și căutat.
Acum, fanii whisky-ului concurează
să cumpere Port Ellen la un preț mare,
pentru că nu se mai produce.
Și totuși…
Presupun că majoritatea…
nu îi cunosc adevăratul gust.
În cazul ăsta…
ce anume cumpără?
- Valoarea penuriei? - Desigur, plătesc și pentru asta.
Dar să zicem că Port Ellen are conștiință.
Sticla asta își știe propria valoare?
E valabil și pentru terenuri.
Terenurile au existat așa cum sunt de la începutul timpului.
Animalele sălbatice au simțul pământului, dar fără dorință de a-l deține.
Se spune că oamenii sunt animalele ale căror instincte au fost distruse.
Dar avem, în schimb, inteligență.
Inteligența a făcut loc civilizației.
Ne-a așezat deasupra tuturor ființelor vii.
Apoi…
a creat o lume atât de oribilă.
Cel mai prostesc lucru e obsesia noastră de a deține pământ.
Prin natura sa, pământul nu aparține nimănui.
Dar conceptul de proprietate asupra lui a fost inventat în mintea umană
și ne-a condus la războaie și crime fără sfârșit.
Pe scurt, istoria omenirii e istoria unor oameni care vor pământ.
Pământul înnebunește oamenii.
Și, dacă e așa…
pământul în sine…
poate avea instinctul de a anihila oamenii.
Probabil că ai dreptate.
- Scuze! Te-am plictisit cu divagația mea. - Nu.
Poate vorbește Port Ellen.
Într-o zi…
sper că îmi vei împărtăși…
adevăratul motiv pentru care ai acceptat să devii escroc imobiliar.
Într-o zi.
Curând, sper.
19 NOIEMBRIE ANIVERSAREA MORȚII
Poftim? Ce vrei să spui?
Cei patru directori nu vor accepta cererea noastră de cumpărare.
De ce? Fără aprobarea lor, nici directorul executiv nu poate semna.
- E Sunaga. - Ce?
Se pare că Sunaga le spune directorilor că proprietatea e suspectă.
Șefule, sincer, și eu am îndoieli.
De ce?
Obținerea aprobării înainte a confirma identitatea proprietarului pare riscantă.
Ce să fac? Proprietara n-a venit.
Au zis că va veni data viitoare. Îi vom confirma identitatea atunci.
Înainte să o cunoaștem,
să luăm copiile actelor de identitate și să le arătăm vecinilor,
ca să ne asigurăm că pozele sunt ale lui Natsumi Kawai.
- Rău nu are ce să facă. - Ne ocupăm noi.
Nu, stai!
Dacă află și se simte jignită?
Cred că e posibil…
Scuzați-mă o clipă!
TAKASHI AOYAGI CONFIRMARE DE PRIMIRE
Da?
GRUPUL SEKIYO HOUSE
- Bună! Intră! - Da, domnule.
- Ai ceva de raportat? - Sigur.
În privința terenului alternativ,
am reușit să convenim semnarea contractului în două săptămâni.
Dar avem nevoie de aprobare directorilor înainte să ajungă la dumneavoastră…
Nu e urgent? Care e problema?
E un teren grozav, fără probleme cu locația sau cerințele.
Avem șansa să redezvoltăm zona asta, care a fost dominată de Tokyu și JR.
Întocmai.
- Deși problema e… - Confirmarea identității?
Poftim? Da.
Ne vom întâlni cu ea față în față în curând, dar…
- Ai nevoie de aprobarea companiei? - Da.
E un fel de compromis.
Proprietara se va întâlni cu noi doar după aprobare.
Domnule, știu că nu e procedura obișnuită,
dar pot primi aprobarea dvs. mai întâi?
Exclus!
E împotriva regulilor companiei să aprob eu mai întâi.
Știi că doi dintre cei patru directori sunt în facțiunea președintelui, nu?
Da.
Cu toate astea…
schimbarea ordinii aprobării…
- Ar putea merge. - Poftim?
- Du-ne în Takanawa! - Da, domnule.
Vreau să văd și eu terenul.
Mamă! E imens.
Parcarea și terenul cu clădirea aia au 3.200 de metri pătrați.
Da, e destul de mare pentru ceva de asemenea anvergură.
Asta înseamnă că am venit și am văzut proprietatea.
- Menționează în cererea pentru aprobare. - Bine.
Spune că m-ai dus la locație și am văzut deja proprietatea.
Înțeleg.
Dacă directorii văd că ați văzut deja proprietatea,
nu vor avea de ales decât s-o aprobe.
Da.
Apoi, îmi voi da acordul după ei și voi șterge mențiunea.
În felul ăsta, respectăm procedura standard de aprobare.
- Mulțumesc. - Cu plăcere!
Chiar e un teren minunat.
Cred că mă îndrăgostesc.
Deja simt mirosul banilor.
CERERE DE APROBARE
DIRECTORUL EXECUTIV ABEKAWA A VIZITAT PROPRIETATEA
APROBAT
Șefule! Aprobarea!
- Și directorul executiv a aprobat! - Genial!
Am reușit! Am întors roata la momentul potrivit!
- Departamentul Juridic se tot plângea! - Ignoră-i!
Ia legătura cu Abiru Holdings!
Da. Poimâine, în 20 noiembrie, la prânz, conform planului.
Vom confirma identitatea proprietarei,
vom vizita proprietatea și ne vom întoarce ca să semnăm.
- Am reușit! - Da, domnule!
Auziți! Ce facem?
Vorbim cu vecinii ca să le arătăm pozele, așa cum am discutat?
- Ce? Las-o baltă! Vom fi ocupați! - Da, domnule!
Ascultați! Am primit aprobarea companiei!
- Serios? - Am reușit!
Da! Bravo!
Am reușit!
Da, e grozav.
- Felicitări! - Bravo!
Departamentul de planificare și dezvoltare a reușit!
Am reușit!
Bravo!
Fantastic!
Da. Atunci, ne vedem poimâine.
Da. Așteptați, vă rog, la sediul Sekiyo, dle Abiru.
Să vedem. Cred că venim la 14:00.
Da, sigur. Bine, la revedere!
Da!
Peștele cel mare a căzut în capcană.
Acum nu mai poate scăpa de noi.
Ce faci? Mă sperii.
Mă duc să îmi fac ritualul norocos.
- Unde te duci? - Poftim?
Trebuie să-mi împrospătez mintea și corpul înainte de a îndeplini o sarcină.
- O partidă în trei în Yoshiwara. - Dezgustător.
Pe curând!
Mă duc să mă joc și eu cu niște bărbați.
Taniguchi e gata?
Ne vedem la gara Shinagawa mâine și va sta cu mine la hotel.
- Ai rezervat, nu? - Da. Un apartament.
- Mulțumesc mult. Ne vedem mai târziu. - Pe curând, Reiko!
- Cum merge treaba ta? - Aproape am terminat.
Aproape?
Mă îngrijorează calitatea pașaportului fals.
O să-l rog pe Nagai să îl verifice mâine.
Mă întorc diseară, te rog să verifici.
- Fără apă. Vreau o cola. - Sigur.
Ai găsit ceva despre… Cum se numesc? Abiru…
- Abiru Holdings. - Da, așa e.
- Au apărut escrocii imobiliari? - Nu.
Mă întreb ce teren au ales.
Dar dumneata, dle Kubota?
- Am găsit ceva. - Cum?
Am crezut că va dura să îi găsesc,
așa că am început cu Takumi Tsujimoto pentru că știm cine e.
L-am găsit pe escrocul care i-a păcălit pe el și pe tatăl lui.
- Ești rapid. - Zona Yokohama e specialitatea mea.
S-a prezentat ca Nishitani, dar numele lui adevărat e Kazuma Saeki.
Cum poliția nu l-a prins, m-am gândit că a fugit din țară.
Am găsit brokerul implicat.
N-a fost ieftin deloc.
După frauda din cazul Tsujimoto,
a intrat în belele și a fugit în Manila cu pașaportul ăsta fals.
Manila?
Ce clișeu! Toți infractorii caută refugiu în Asia de Sud-Est.
- În ce belele a intrat? - N-am aflat.
A fugit fiindcă cineva a vrut să-l ucidă.
Știu un membru al unei bande din Manila, o să-l pun să sape mai adânc.
Și el e pe fugă după ce a ucis pe cineva.
Hopa! E secret.
Dar nu cred că Saeki are legătură cu Tatsu, nu?
Când investighezi așa ceva, trebuie să începi cu orice pistă ai.
Legături aparent irelevante uneori se încrucișează.
Deci? Care e planul, dră Kuramochi?
Urmărești compania?
Nu.
Mâine fac o mișcare.
SHIORI, TOSHIMI
Dl Takumi Tsujimoto, nu?
Cum credeam.
Veniți aici la aniversarea morții familiei.
Scuze, vă cunosc?
Poliția.
Și ce vreți de la mine?
Acum șase luni, a avut loc o fraudă în Ebisu de un miliard de yeni.
- Știți ceva despre asta? - Nimic.
Mințiți.
În frauda aceea, v-ați deghizat într-un consultant pe nume Hideo Inoue,
ați folosit un impostor și ați escrocat o companie imobiliară.
Sunteți un escroc imobiliar.
Subtitrarea: Alina Anescu