Băga-mi-aș!
Futu-i!
Băga-mi-aș!
- Agent Alex? - Da.
Deci e opera lui.
Asigură-l de loialitatea mea.
Sylvie, nu?
Te învăț să călărești.
Bine.
Mă numesc Kimmie,
dar o să-mi spuneți dna Bellarie.
- Acționarii sunt prezenți. - Să-mi arate el.
Jos de pe ea!
Doamne!
Dumnezeule!
- Ce naiba faci? - E mort?
- Nu știu! - E mort?
Nu știu! Cui îi pasă? Te viola!
Trebuie să te aduni.
Nu mă viola.
Cum?
- Sylvie. - Doamne!
La naiba! Vino!
Rahat!
- Nu mă pot uita la el. - Trezește-te!
- Să chemăm o salvare! - Nu! Sylvie, taci!
Cum? De ce nu?
Nu putem chema pe nimeni, da? E mort.
- Rahat! - Nu pot să fac asta.
- Nu, Sylvie! - Nu pot să fac asta!
Rahat!
Gândește-te, Rain.
La naiba!
Salut! Lasă un mesaj după semnal.
Angel, unde dracu' ești?
Sună-mă înapoi acum!
Bun-venit, dle Bellarie!
Bună!
Cum a fost zborul?
Lung.
Cum vă simțiți?
Nu bine.
Nicio grijă, o să vă ajutăm noi.
Așa sper.
Puteți merge singur?
Da, dar sunt slăbit.
Am înțeles.
Așa…
Da, fir-ar să fie!
O să avem grijă de dv.
Ați primit
toate documentele mele?
Da, le-am primit pe toate.
Sigur mă puteți ajuta?
Vom face tot ce ține de noi, bine?
Da, mulțumesc mult.
Cu plăcere, domnule.
Agent Alex!
Sunt Rain.
- Bine. - Nu poți vorbi acum?
Nu chiar.
Am o problemă.
Da?
Un băiat o viola pe Sylvie și am…
L-am împins de la etajul doi al hambarului.
Bine.
Cu cine ești? Cu agentul Trackson?
Da.
Rahat!
L-ai dat deoparte?
L-am târât la marginea hambarului.
Bine.
Arunc o privire când mă întorc.
Cine a fost?
Nu știu. Un băiat.
Lucra pentru Horace.
Da. Nu e prea bine.
Ce e?
Da, e fiul lui.
Al cui fiu?
Începe cu „J”.
Ce…
Al lui Jules?
Da.
Glumești?
Nu, ține totul sub control până vin.
- Ne ocupăm de asta. Nicio grijă. - Rahat!
- Bine. - Da, te sun mai târziu.
Stai! Trebuie să vorbesc cu Kimmie.
Nu încă.
Rahat!
E în ordine. Te descurci. Vorbim mai târziu.
Rahat, Rain!
- Cine e? - Angel.
- Ba nu. - Ce?
Yolanda, deschide ușa!
Angel!
- Eu… - Ce naiba…
- Credeam că ai murit. - Ce?
Fratele meu spunea că… Doamne!
- Că ai fost împușcat în stație. - Nu sunt mort.
De ce ar minți?
Au tras spre mine, dar n-am nimic.
Ești sigur?
Da.
La naiba, Angel!
Rahat!
- Ești supărată? - E parte dintr-un joc?
Nu.
Vrei compasiunea mea.
- Nu e vorba de asta. - Ba da.
De ce nu spui că-ți pasă?
Pentru că mereu mă înșeli cu vreo târfă.
Poți să te bucuri că sunt în viață?
- De unde ai hainele astea frumoase? - Am fost la cumpărături.
Am luat câte ceva pentru tine și cel mic.
Vii la cumpărături cu mine?
De unde ai bani?
Hai, fată.
Lucrez pentru ei.
Angel, era să fii ucis.
Ba nu!
Era să mori.
- De unde sunt banii? - Nu-ți face griji. Ia ăștia.
Nu-i vreau.
- Yolanda, ia banii. - Nu-i vreau.
Nu te vreau nici pe tine. Pleacă!
De ce ești așa?
Ultima oară erai speriat de moarte.
N-o să ne pui în pericol.
N-o să vă pun în pericol.
Ieși de aici, Angel!
N-o să mă repet, dar am o armă.
Ce faci cu ea?
M-ai speriat îngrozitor ultima oară,
așa că am una pentru protecție.
Nu mai am nevoie de tine.
Fir-ar să fie!
Nu mă face să te împușc.
N-ai nicio armă.
Ce n-am?
Pot măcar să-mi văd fiul?
Nu poți nimic. Cară-te, Angel!
Nu-mi vine să cred!
La naiba!
Ce le ia așa mult?
Nu știu.
Mă duc să aflu.
Dă-le puțin timp.
Poate fi aruncat pe fereastră cât ai clipi.
Te-ar supăra tare acest lucru?
Nu chiar.
Mai aștept puțin.
Drăguț.
Masculin, dar drăguț.
Intră.
Bună! Sunt Marcy, una dintre asistente.
Pot să vă iau haina și poșeta?
Mulțumesc.
Bei la serviciu.
Știi ce?
Ține-o tot așa!
Îmi va fi mai ușor să te concediez.
Nu mă poți concedia.
Pui pariu?
Știu că te umfli în pene acum,
dar îți mai spun o dată, târfă, că nu poți să mă concediezi.
Târfă?
M-am bâlbâit?
Cine e târfă?
Tu.
Știu că nu vorbești despre mine.
Cred că…
o să te fac… târfa mea.
Târfa ta?
N-o să faci nimic, Kimmie.
Am petrecut
ore întregi cu tatăl tău…
ca să învăț exact cum să fac asta.
Și, apropo, e mai bun la pat ca tine. Mult mai bun.
Se pare că e…
mai bun la toate.
Așadar, având în vedere că ești impotent…
Hopa!
Voiam să spun „incompetent”.
Dar se aplică oricare dintre ele.
…nu faci decât să-mi ușurezi treaba.
O să-ți fac viața un calvar.
Îmi place că ești încrezătoare.
Știi asta?
Poți să vorbești.
De făcut n-ai să faci nimic.
Ai grijă.
Sunt ferestre peste tot și niciun balcon în care să cazi.
Ai glume în program?
Noua Kimmie e…
diferită.
Nu glumesc!
Vom vedea.
O să vedem ce faci.
Am zis să intri?
Îmi pare rău.
Am venit să-ți spun că te așteptăm.
Ieși naibii!
Poftim?
Ce nu ai înțeles din „ieși naibii”?
E simplu.
Desigur.
Cât timp mă mai face târfa asta s-o aștept?
Stai și relaxează-te puțin.
Știi că n-am de gând să fac asta.
Olivia, doar…
Aș putea să merg să verific.
Poate că te miști mai repede ca mine,
dar sunt mai bărbată decât tine.
Ce naiba i-ai făcut?
Domnule?
A încercat să ți-o tragă.
Mă scuzați?
Da, a încercat să ți-o tragă.
Dacă o refuzi, devii dușmanul ei.
Trebuia să mă întrebi.
Dar trebuia să accepți.
Apropo de sex…
Nu te pune cu mine, unchiule. N-am chef!
Nu asta spun bărbații.
Avocat Varney, vreau să vorbim.
Începe ședința…
Dle avocat Varney, trebuie să vorbim acum!
Charles.
În biroul meu.
Acum.
Te duci să afli ce vrea târfulița?
Imediat începe ședința, dle.
Rahat! Întâlnirea asta nu e pe cale să înceapă.
Femeia aia trage de timp, omule.
Pariez că fratele meu i-a zis să ne facă să așteptăm
doar ca să ne-o tragă.
Habar nu au ce fac.
Cum am spus, mi-e bine aici.
Mai bine du-te să vezi ce vrea târfulița.
- Ce s-a întâmplat acolo? - Ce durează atât?
Nu mă auzi vorbind cu tine, Jules?
- Da, dră Olivia. - Ce durează atât?
- Voia să vorbească cu Roy. - De ce?
Nu știu.
Unde sunt?
În biroul ei.
Biroul ei?
În biroul dlui Bellarie.
N-am chef de rahatul ăsta!
Te-am chemat aici…
ca să-ți spun ceva.
Sunt o persoană drăguță, grijulie și iubitoare.
Dar porcăriile prin care am trecut…
m-au transformat!
Și îți sunt datoare…
pentru mare parte…
din rahaturile…
care mi s-au întâmplat mie…
și surorii mele.
Și acum…
de câte ori te văd…
mă enervez.
Spune toate astea…
ca să-ți promit…
că vei regreta ziua…
în care m-ai trădat.
Ai terminat?
Sunt abia la început.
Vezi tu…
Kimmie, treaba cu…
amenințările…
e că trebuie să te ții de cuvânt.
Să fii sigur că sunt pregătită.
Scuzați-mă!
Sunt în ședință.
De fapt, draga mea, ședința e dincolo
și te așteptăm cu toții.
Și?
Scuză-mă?
Am spus că sunt într-o ședință.
Roy, du-te la ședință!
Roy, nu pleca nicăieri!
Sunt șefa ta.
Roy, du-te la ședință acum!
Nu am terminat, Roy!
Ba ai terminat!
Am multe de făcut azi
și chiar nu am timp pentru drama asta, domnișoară.
Trebuie să ajungi la ședință.
Și tu mă pui la încercare?
Îmi pare rău.
Nu ne-am cunoscut oficial.
Eu sunt Olivia.
Știu că ești nouă aici,
dar eu sunt scorpia originală.
Treaba cu scorpia originală
e că stă la baza companiei.
Iar baza ține totul în picioare.
Dacă baza se clatină sau cedează,
întreaga clădire se dărâmă.
Tu mă destabilizezi.
Și ăsta e un lucru periculos, fetițo.
Te asigur…
că știu unde sunt îngropate scheletele.
Iar acest nou stil de viață de care te bucuri
se va transforma în cenușă.
Acum…
s-o luăm de la capăt.
Sunt Olivia și am venit la ședință.
Crezi că putem s-o începem?
E ceva amuzant, scumpo?
Da, foarte amuzant.
Ce anume?
Soțul meu…
mi-a povestit despre toți
și mi-ar fi dat monologul ăsta în scris.
Mulțumesc.
Îmi mulțumești?
Da, mulțumesc.
Vă testam doar.
Și până acum,
cu toții ați fost
previzibili, așa cum a spus soțul meu.
Soțul tău?
Soțul meu.
Atenție, fetițo!
Da?
Atenție.
Exact!
Jules.
Trebuie să vorbesc cu tine.
Ce e?
Am o problemă.
Trebuie să fii la ședință.
E grav.
Mai important decât ședința?
Pot avea încredere în tine?
De cât timp am grijă de familia asta? Mai întrebi asta?
Da, tocmai asta e problema.
Despre ce e vorba?
Eu…
Nu contează.
Charles…
Nu contează.
Charles.
Despre ce e vorba?
Habar nu am.
De obicei, nu el e cel drogat și paranoic.
Da. Știu despre cine vorbești?
Cu toții știm.
Dnă Bellarie.
Jules.
Ce mai faci?
Foarte bine.
Da. Se vede.
După ce termin, te aștept în biroul meu.
Desigur.
Era și timpul.
Da…
așa e.
Știi ce?
Deschide-mi naibii ușa!
Da, doamnă.
Deci…
O să mă ignori?
- Charles, încerc… - Ești o târfă mică!
Nu azi, Charles.
- Aveam nevoie de tine. - Cum am avut și eu.
Iată-ne aici.
Să începem.
Ce nebunie!
Mie-mi spui?
Pariez pe Kimmie.
Ce?
- Nu știu. - Nu spune așa ceva.
Jules e deja cu ochii pe tine.
Știi că e un joc.
Știu, dar nu e bine.
Cu cine ții?
Nu cu Kimmie.
Bine.
- Să punem o sută. - Merg pe scorpia bătrână.
- Pe Olivia? - Clar.
- E un pariu bun. - Știi că i-aș trage-o, da?
Ce?
Uită-te la ea. Arată bine.
La naiba!
- Am încercat să-i atrag atenția. - Încearcă mai tare.
Nu se uită la mine.
- Nu știam că-ți plac femeile în vârstă. - Pentru bani.
Mă ajută cineva cu scaunul?
Mersi.
Deci… bun-venit în companie!
Suntem încântați să ne conduci și să ni te alături.
Dnul Bellarie ne-a cerut să pregătim situația companiei.
Am făcut întocmai. Începem de acolo?
Sigur, să vedem.
Perfect!
Cred că putem începe cu viziunea…
Te văd. Dă din cap dacă mă auzi.
Grozav!
- Bine. - Să-i începem.
Avem o prezentare…
Toate porcăriile alea, Kimmie, sunt niște rahaturi.
Spune-le să treacă la subiect.
Astea sunt niște rahaturi.
Trebuie să trecem la subiect. La partea financiară.
La naiba! Asta urma să spun.
Alo?
De ce a închis?
Domnule, v-am rugat să lăsați telefonul.
Da, am înțeles.
Bine.
Ei bine…
Avem un proces care nu se va încheia amiabil.
Cu Lena Norris Walton.
- Vrea să ne dea în judecată. - N-are decât.
Am vrea o înțelegere amiabilă.
Dar nu vrea să negocieze.
Dacă ne dă în judecată, își pierde avantajul.
Nu asta îi îngrijorează pe reclamanți.
- Sunt mai preocupați… - Trebuie să-i fac o vizită.
- Nu cred că ar fi o idee bună. - Cred…
Vreau să văd tot ce are împotriva companiei.
Vreau să-i văd și pe oameni.
Pe oameni?
Te referi la reclamanți.
Da, pe ei.
- Ce ai de gând să faci? - Roy.
- Nu, vreau să știu. - Ceea ce nu puteți niciunul dintre voi.
Ticăloasa asta…
Scuză-mă?
Încearcă să spună…
că am făcut tot ce se putea.
N-ar fi o idee bună să vă vedeți cu ea
în absența unui avocat.
Tu ești avocatul, nu?
Da, eu sunt.
O să fii prezent.
Bun. Ce înțeleg până acum
e că ați condus compania asta spre pieire.
Nu?
Să vedem de ce.
Pentru început…
campania asta publicitară e învechită.
E depășită.
Tocmai am terminat-o. Am mers pe clasic.
E vorba despre anii '80? E depășită.
Ți se pare depășită? Ai o idee mai bună?
- Mai multe. - Mai multe idei?
Împărtășește-ni-le, te rog!
Dacă nu te superi.
Deloc.
Momentan, nu avem prezență în online.
Plătim publicitate la un radio pentru comunitatea de culoare,
deși e clar că vremea radioului a apus.
Trebuie redusă acea investiție.
Băgăm bani în postul ăla de radio de ani.
Nu mai băgăm.
- Nu cred că e calea corectă. - Ești Norman, nu?
Da.
- Norman, s-a terminat. - Ascultă, domnișoară, am făcut…
Norman, am zis că nu mai facem asta!
Și nici nu mai dăm bani pe reclame la casa aia funerară.
Stai puțin!
Casa aia de pompe funebre e printre cele mai vechi din oraș.
Îngroapă oameni de culoare…
Să îngroape negri, albi, orice vor ei.
Dar nu mai investim bani în ei, da?
Ce dracu' face?
Vom investi
75% din acele sume în companiile online de culoare.
Deținute în mare parte de albi.
Da, dar asta ne va crește vizibilitatea cu 82%,
ceea ce va genera creștere pentru produs.
Vom economisi 7,2 milioane pe an.
Luăm cele 22 de milioane ca să plătim datoria covârșitoare
către furnizorii aleși de voi,
care ne percep, apropo, o dobândă de 19%.
E absurd. Cine e de vină? Directorul financiar? Afară cu el!
Am vorbit cu el mai devreme și i-am spus să scadă dobânda.
Altfel o să alegem o companie chinezească.
Chinezească?
Ce? E ridicol!
Da, chinezească.
Prețurile lor sunt reduse cu 30%.
Dacă facem asta timp de patru ani, reducem datoria cu 18 milioane de dolari.
Cum ați reușit să îngropați compania foarte adânc,
dacă reducem drastic cheltuielile și investițiile cu 34% în doar patru ani,
în cinci ani scăpăm de datorii.
Am rămâne doar cu procesul. Și pe acesta l-am analizat.
Ați înțeles cum procedăm?
Casa funerară…
-…hai să ne gândim… - Olivia.
Olivia.
Dra Olivia.
Olivia.
Ce e Yellow Smalls, LLC?
Câtă lipsă de respect!
De unde naiba să știu?
N-ai auzit de el? Deloc?
Nu, n-am auzit.
Bine, o să revenim la asta.
Norman.
Da.
Ce e Poker Stipend, LLC?
Nu știu.
Sigur?
Ce vrei să spui, dră?
Pun întrebări, atâta tot. Încerc să-mi intru în mână în prima zi.
- Dle avocat Varney. - Da.
Putem afla cui aparțin aceste firme?
Pot, dacă…
Dacă nu sunt firme fantomă înregistrate în paradisuri fiscale.
Da.
Bine.
Vreau datele cât mai rapid.
Sigur.
Bun, știm ce avem de făcut.
Să trecem la treabă!
În biroul meu! Acum!
Drăcia naibii!
- Se pare că a câștigat. - Da.
Uită-te la fețele lor!
De unde ai știut?
Până să ajungem aici,
Kimmie a sunat mulți oameni și a pus întrebări.
Rahat!
- Poftim o sută de dolari. - Asta e.
Păi… vă mulțumesc tuturor!
- Varney, trebuie să vorbim. - Trebuie să vorbească cu toți.
Dră Olivia.
- Eu vorbesc mai întâi cu el. - Nu, eu mai întâi.
- Bine, te aștept în biroul meu. - Bine.
Noi te așteptăm în biroul tău.
Da?
Ce naiba e cu firmele alea?
Nu știu.
Rahat!
Dar pot investiga.
Da, să faci asta.
O să dau niște telefoane.
E legal?
Ei bine…
Nu e.
Atunci n-o face.
Mă scuzați?
M-ai auzit.
- Dle, lucrez… - M-ai auzit bine, boule!
Te-a auzit, Norman.
Te-a auzit și vrea să investigheze.
Nu știu, Olivia.
N-o va face.
Pentru că știu un lucru de care n-ar vrea să se afle.
Ce anume?
Să-l aud vorbind despre asta și o să afli.
Charles, n-am chef de căcaturile astea!
Aveam nevoie de ajutor.
Pentru ce?
Nu ți-am cerut niciodată nimic.
- Aveam nevoie de ajutor. - La ce?
La naiba cu asta și la naiba cu tine!
Sunt singur în familia asta.
Foarte frumos!
Ți se potrivește.
Ce mai faci?
Bine, Kimmie.
Kimmie…
Dnă Bellarie.
Nu știu de ce mă tot puneți la încercare.
Era o vorbă pe care am tot auzit-o în copilărie.
N-am înțeles-o niciodată
până acum.
Ce vorbă?
„Nu mai e amuzant când vânatul ajunge vânător.”
Așa să fie?
Tu ești vânatul?
Sigur nu tu.
În cazul ăsta, ești mai degrabă vânătorul,
iar eu sunt vânatul.
Da, asta e.
Nu știu ce pui la cale, Kimmie…
doamnă Bellarie.
Permite-mi să-ți spun ceva.
Nu trebuie să știu nimic de la tine.
Știu tot ce e nevoie.
Ba nu știi.
Ei bine, știu că tu și Norman
erați cei ce conduceați clubul și făceați trafic cu noi.
Nu știu despre ce vorbești.
Bine. Asta e bine.
- Continuă să faci pe prostul. - Lasă-mă să te ajut să nu pierzi timpul.
Mă ocup de paza și protecția acestei familii de mult timp.
Dacă tu crezi că nu mi-am asigurat spatele,
greșești amarnic.
Am dosare cu toată lumea.
Ceea ce înseamnă
că am familia asta la degetul mic.
Ceea ce înseamnă că te am și pe tine la degetul mic.
Deci…
Bucură-te de toate astea. Ia-ți locul la birou și fă pe șefa.
Dar nu te lega de mine și ai mei.
Pentru că va ieși urât de tot.
Și știi prea bine cât de urât poate ieși.
Vezi tu, Jules…
diferența e…
că nu-mi pasă.
Tot rahatul ăsta?
Nu înseamnă nimic pentru mine.
Sunt genul de scorpie
care arde casa din temelii,
chiar cu mine în ea,
doar pentru a ajunge la inamic.
Alege cu înțelepciune.
Alegerea a fost făcută.
Ce mai face Delinda?
Nu știu. Tu să-mi spui.
Ce mai face Body?
Așa e, e-n spital. Nu!
E moartă.
Ar fi mare păcat
să redeschidă ancheta.
Alo?
Bună!
Sunt dna Bellarie.
Nu, cealaltă. Soția lui Horace.
A uitat să-ți spună. Bărbații ăștia!
Da…
Da. Mi-ar plăcea să vin la cină.
Jules petrece atât de mult timp cu noi.
Aș vrea să vă cunoaștem pe tine și pe frumoasa lui fiică.
Cum?
Nu mi-ai spus că ai un fiu student din altă căsătorie.
Nu, a omis asta.
Da, absolut. Ți-l dau!
E soția ta.
Alo?
Bună, scumpo! Da.
Da, desigur.
Sigur că o invităm la cină.
Bine.
- Îți dau numărul ei când ajung. - Îl are.
Serios? În dimineața asta?
Bine.
Și eu te iubesc.
Pa!
Deci tu și Angel vreți să îmi amenințați familia.
- Tu ai amenințat-o pe a mea. - Copiii mei sunt totul pentru mine.
Și presupun că ai o reputație impecabilă în comunitate.
- Kimmie! - Să te mai plesnesc?
Atacă-mă pe mine, nu pe copiii mei.
- Tu mi-ai atacat sora! - Body a făcut-o.
Era târfa ta.
Asumă-ți responsabilitatea măcar o dată!
Ascultă-mă. Nu te lega de copiii mei.
Jules, cu toții suntem copiii cuiva.
Ai fost avertizată.
La fel și tu.
Da, le iau pe astea.
Și pe asta.
Mă scuzați.
Da, îmi place asta.
- Alo? - Angel.
- Da. - Unde dracu' ești?
La cumpărături.
- Ai lăsat-o singură? - S-a comportat ca o scorpie.
- Întoarce-te acum. - Ce s-a întâmplat?
Am nevoie de tine aici. E grav!
Ce e?
Întoarce-te rapid înapoi!
Rain, ce naiba se întâmplă?
Rahat!
Te rog să te grăbești. Trebuie să plec. Le iau și pe alea.
Și asta.
Îmi plac alea. Și pe astea le vreau.
Grăbește-te!
Da?
Ți-am ratat apelul. Dormeam.
Nu-i nimic.
Te simți bine?
Nu știu dacă funcționează
sau dacă-s doar amețit de la ierburile lor.
Poate funcționează.
Poate.
Ce naiba s-a întâmplat?
Au văzut că sunt la telefon și nu voiam să creadă că am nevoie de tine.
N-ai avut nevoie.
Așa e.
Despre ce companii vorbeai?
Deci Norman și Olivia au companii fantomă înregistrate în paradisuri fiscale.
Ei iau toate comisioanele din publicitate.
- Serios? - Da.
Cum ai aflat?
Am lucrat în domeniul financiar și am învățat multe chestii acolo.
Mai știu niște târfe care lucrează la arhivă.
Mi-au vândut toate informațiile pentru câteva sute de dolari.
E destul de bine.
Da.
Nu pari surprins de comisioane.
Pentru că știam despre ele.
Adun date de câțiva ani.
Așteptam momentul potrivit să le-o servesc,
dar ai făcut-o tu.
De ce ai așteptat?
Kimmie, momentul e totul.
Când îi lovesc cu asta, vor fi atât de îndatorați companiei,
că le voi percepe dobândă.
Ar trebui să-și vândă acțiunile, dar…
Îmi pare rău, Horace.
Nu, te-am subestimat într-un fel,
dar mă bucur că te ocupi de ei.
Mulțumesc.
Ai simțit o satisfacție la fel de mare ca a mea?
Mai mare.
Povestește-mi!
Cât timp ai?
Eu stau doar aici, în așteptarea morții. Povestește-mi.
I-am scuturat bine de tot!
Alergau ca găinile speriate.
Iar fețele lor… când m-au văzut!
- Mai spune. - Când am intrat…
Bună ziua, dnă!
- Bună! - Iau eu asta.
- Mersi. - Mulțumesc.
- Sper că ați avut o zi bună. - Da, a fost în regulă.
Unde e toată lumea?
Dra Sylvie doarme.
Dl Angel e la cumpărături, iar Rain e la grajduri.
Bine. Îmi schimb pantofii și merg s-o caut.
Poți să vi-i aduc eu. Pe care îi doriți?
Îi aduc eu, iar tu poți lăsa aia în birou.
- Mersi. - Da, dnă.
Rahat!
Rain!
Ce s-a întâmplat?
- Uite! - Rahat!
- E mort? - Așa cred.
Uită-te la el!
Rain… nu e mort!
- Rahat! Și ce facem? - Trebuie să-l ajutăm.
Pe cine să sunăm? E…
E în ordine. Zicem că a căzut de pe cal.
N-o să creadă nimeni! Și m-a văzut.
N-o să-și amintească!
Crezi că-mi asum riscul ăla?
N-ai spus că o viola pe Sylvie?
Așa mi s-a părut, dar nu știu sigur.
Du-te în casa mare. Îl sun pe Whitman și îi spun că l-am găsit.
- Ești sigur? - Nu am eliberat-o pe fată?
Lasă-mă să te ajut!
Rain, unde ești?
Rahat!
Rain!
Ce naiba s-a întâmplat aici?
Cine e ăsta?
Rain, cine e?
- Kimmie… - Mă ocup eu de asta!
Cine e?
E Glenn.
Ce a pățit Glenn?
- Du-o pe Kimmie în casă! - Vreau să-nțeleg.
- Du-o acum! - Îți spun.
- Spune-mi acum! - Haide.
Charles.
De câte ori vin aici, îl găsesc cu jucăriile lui sexuale.
Rahat!
Charles, ce dracu' faci?
Mama dracului! Băga-mi-aș!
Charles!
Rahat!
N-ați vrut să mă ajutați…
Ce…
Ce dracu' faci?
N-am avut de ales.
Charles, cine e ăla?
E stripperul. Voia să mă jefuiască.
Ce-a fost în capul tău?
A trebuit. Nu pot avea cazier.
Dacă voiau să te jefuiască, trebuia doar să suni pe cineva.
Nu contează.
Am consumat droguri…
Dacă ne-au văzut la club, ar ști că am fost eu.
- Voiam să-ți cer ajutorul. - Am…
Omule, nu te pot ajuta cu asta!
Nu pot să mă implic în așa ceva.
Ce dracu'? Tu…
Charles, e treaba ta! Nu pot să fac asta.
La naiba! Rahat!
N-am încredere în Jules…
Și te apuci de hăcuit oameni?
Băga-mi-aș!
Poliția! La pământ!
La pământ!
- Acum! - La pământ!
Jos, nenorocitule!
La pământ!
Subtitrarea: Linda Pricăjan