Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
‫מרב‬
‫בואו נעיף מבט בתחזית לחג.‬
‫כ-29 ס"מ נפלו במרכז בוסטון אמש.‬
‫- שלג בבוסטון ברמות שיא -‬
‫נראה שזה הולך להיות חג מולד לבן מאוד.‬
‫כדאי שתדליקו את מפוחי השלג, כי יש עוד בדרך.‬
‫בחייך, תעזור לי, מרב.‬
‫איפה הנעל הנוספת שלך?‬
‫בסדר. נסתדר בסגנון מקגייוור.‬
‫מרב, בוא.‬
‫קדימה, חבר, בבקשה.‬
‫אני יודע, זה מבאס גם אותי, בסדר?‬
‫בסדר, חבר, תיכנס.‬
‫מרב, קדימה.‬
‫ניפגש בשבוע הבא.‬
‫אני אוהב אותך, חבר.‬
‫קדימה. כלב טוב.‬
‫היי, מרבי.‬
‫היי, חבר.‬
‫כלב טוב.‬
‫תישאר.‬
‫כן. היי, חבר.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫מקגייוור הגרוע ביותר אי פעם.‬
‫בוא נסדר אותך, בסדר?‬
‫בוא.‬
‫איך ההרגשה?‬
‫כן.‬
‫זה נעים?‬
‫בסדר, מרב.‬
‫יש לי משהו לספר לך.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫העניין הוא,‬
‫אני וראס...‬
‫לא, הוא לא כאן.‬
‫והוא לא יהיה.‬
‫גם אני מתגעגעת אליו, אבל זה היה קשה מדי.‬
‫אני יודעת שזה קשה, חבר.‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫בסדר.‬
‫תן כיף.‬
‫כן.‬
‫- אינסטגרם - המרבינייטור עשו לך מרב! -‬
‫- יום השנה לחברות של ראס ואנה -‬
‫- תחגגו את החברות שלכם עם זיכרונות שחלקתם -‬
‫זה הכי טוב.‬
‫והוא חוזר הביתה איתנו.‬
‫בסגנון חג המולד. יותר מדי?‬
‫אני די בטוחה שאנשים אוהבים את רוח החג.‬
‫על המיטה שלך.‬
‫מה עובר עליו?‬
‫אני לא יודעת. הוא פשוט עייף כל כך בזמן האחרון.‬
‫אתה בסדר, נכון, חבר?‬
‫בנוסף, הבאתי לו חטיפים חדשים.‬
‫לא, לא החטיפים.‬
‫תגידי לי, בבקשה, שאלה לא שוב פינים מיובשים של פר?‬
‫זה החטיף האהוב עליו.‬
‫בנוסף לחוטמי החזיר והסרדינים המיובשים,‬
‫שבזכותם הפרווה שלו יפה ומבריקה.‬
‫לא פלא שאת לא יוצאת לדייטים כי את פשוטו כמשמעו‬
‫מסתובבת עם דגים מיובשים בתיק.‬
‫אני לא יוצאת לדייטים כי אני לא רוצה.‬
‫בסדר, בחייך.‬
‫חלפה חצי שנה, ואת בודדה.‬
‫לא נכון. - כן.‬
‫לא. זה שאני רווקה לא אומר שאני בודדה.‬
‫אל תהיי בחורה כזו.‬
‫בסדר, אבל אני כן בחורה כזו.‬
‫ולא תהיי בודדה כשתפגשי את החתיך שהוא "מר-מאהב-מאהב-101,"‬
‫שייתכן ששלח לך כרגע אימוג'י קורץ בהינג'.‬
‫אני לא בהינג'. - זה מה שאת חושבת.‬
‫רשמתי אותך.‬
‫לא... - על לא דבר. לא, מאוחר מדי.‬
‫חוץ מזה, כדאי שתיכנסי לשם כי גברת מבאקאס מחכה.‬
‫השארת את גברת מבאקאס לבד בחדר שלי? - על לא דבר.‬
‫דודה גבריאלה, דודה חוליאנה, דודה פרנסיסקה,‬
‫דודה אדריאנה ודודה אדריאנה השנייה.‬
‫דודה סופיה, דודה דניאלה ודודה גלוריה.‬
‫אלה כולן, בוני?‬
‫ואני, בוני. - נהדר, כל הכבוד.‬
‫מחיאות כפיים לבוני, חבר'ה.‬
‫ממש יש לך שם גדוד-דודות.‬
‫כל הכבוד לכולם. למדנו הרבה כל כך על המשפחות שלכם.‬
‫כן, שונה?‬
‫איפה אילן היוחסין שלך?‬
‫שלי?‬
‫אני לא... לא הכנתי אחד.‬
‫בסדר, בסדר. טוב, זה לא ממש מעניין, אבל ממש זריז.‬
‫סבתא ג'ס, סבא מייקל, סבא מאט, סבתא איימי.‬
‫הם הביאו לעולם את אבי, ג'ק. והם הביאו לעולם את אימי, אם-ג'יי.‬
‫והם הביאו לעולם אותי, מר אוונס.‬
‫ומי זה?‬
‫מרב. - בדיוק.‬
‫רגע, רגע, זהו זה? - אז מה...‬
‫אין לך אישה או משהו? - כמו משפחה?‬
‫אישה?‬
‫לא, אני מניח שאין לי.‬
‫לפי בת דודתי, אתה יוצא עם רופאת העיניים שלה.‬
‫אני לא יודע איך בת דודתך יודעת את זה.‬
‫יש לה גלאוקומה.‬
‫נכון, סליחה. - אז אתה יוצא איתה או מה?‬
‫לא, אני לא יוצא איתה. יצאתי איתה, אבל זה נגמר.‬
‫למה לא? - בכל מקרה...‬
‫שונה, זו אחת מהשאלות האישיות שדיברנו עליהן, זוכרת?‬
‫היא ברחה עם החבר הכי טוב שלך?‬
‫זה קרה לדודה חוליאנה.‬
‫לא. היא לא ברחה עם החבר הכי טוב.‬
‫בואו... - זה מפני שאתה עדיין אוהב דינוזאורים?‬
‫לא, זה לא מפני שאני עדיין אוהב דינו...‬
‫טוב... תסלחו לי, לומדים הרבה מדינוזאורים, הם מגניבים.‬
‫וזה לא מפני שאני עדיין אוהב דינוזאורים.‬
‫עוד שאלות?‬
‫אתה לא רוצה ילדים?‬
‫אתה זקן מדי בשביל ילדים?‬
‫בוא נעשה קריאה עצמאית, טוב?‬
‫אז תגידי לי אם זה טוב יותר.‬
‫אחת? או ששתיים טוב יותר?‬
‫שניהם מטושטשים. - בסדר.‬
‫ועכשיו?‬
‫אף אחד מהם.‬
‫גברת מבאקאס.‬
‫המהדק ועט איש השלג שלי נמצאים בתיק שלך.‬
‫גברת מבאקאס...‬
‫איך היה בנורווגיה? - מה?‬
‫אמרת לי שאת והחבר שלך מתכננים חופשה?‬
‫כן, בסוף לא טסנו. - מותק, חבל מאוד.‬
‫הוא כזה חתיך.‬
‫עצמות הלחיים היפות והמסותתות, והשפתיים העבות והעסיסיות.‬
‫זה ממש מתוק, אבל איך ידעת את זה?‬
‫כי הייתה לך את התמונה הממוסגרת היפה על השולחן שלך.‬
‫את יודעת, זו עם המסגרת הממש יפה.‬
‫את רוצה אותה חזרה?‬
‫שתישאר אצלך.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫היי, את בסדר? את נראית עצובה.‬
‫לא נעים לי לבשר לך, אבל את בקושי יכולה לראות.‬
‫אני לא צריכה לראות, מותק.‬
‫אני מרגישה את זה.‬
‫תפסתי אותך, מותק.‬
‫היי. היי. מה... - היי, היי.‬
‫מה אתה עושה? אתה בסדר?‬
‫כלום. סתם משחרר לחצים.‬
‫רבקה ואני לוקחים את התאומים ל"דיסני על הקרח" שוב.‬
‫מגניב. נשמע כיף.‬
‫לא כשזאת הפעם השלישית שאתה רואה את זה!‬
‫טוב, בא לך אולי לשתות בירה קודם?‬
‫אל תפתה אותי.‬
‫עם זאת, אני מכיר מישהי שתשמח לשתות איתך בירה.‬
‫די...לא אתקשר למתווכת המשכנתאות שלך.‬
‫בחייך, בנאדם. ברנה השיגה לנו מחיר מעולה.‬
‫ואולי זה יועיל לך. - למה שזה יועיל לי?‬
‫אולי מפני שאתה ממש אומלל לאחרונה.‬
‫לא נכון.‬
‫לא באת איתי למשחק.‬
‫ולא באת לפיצת יום הולדת!‬
‫תקשיב, בנאדם, אני יודע שאתה עובר תקופה לא קלה,‬
‫אבל נראה לי שהגיע הזמן שתתחיל לבלות עם אנשים אחרים.‬
‫אני מבלה עם אנשים אחרים.‬
‫הילדים בני התשע שם לא נחשבים.‬
‫אני מעריך את דאגתך. אני פשוט...‬
‫ממש נהנה להיות לבד כרגע.‬
‫באמת? בחג המולד?‬
‫ראשית, זה לא חג המולד ושנית, יש לי את מרב.‬
‫הכלב?‬
‫אל תחזור להיות הבחור הזה.‬
‫איזה בחור? - בחור הלא.‬
‫בחור הלא?‬
‫כן, אתה והיא התחלתם לצאת,‬
‫והיא התחילה להגיד, "בא לך לעשות דברים?"‬
‫ואתה אמרת, "בסדר", ואז בום!‬
‫אתה אוכל סושי וטס לגרינלנד.‬
‫איסלנד. - מה שתגיד.‬
‫אמרת כן, לכל דבר.‬
‫ותראה אותך עכשיו, בנאדם.‬
‫בחור הלא.‬
‫לא.‬
‫זה אתה.‬
‫לא!‬
‫אני לא בחור לא.‬
‫בסדר, בסדר. תתקשר לברנה. - לא.‬
‫לא! - זה טריק זול.‬
‫היי, תקציב הממתקים הולך ואוזל.‬
‫אתה לא צריך הרבה כל כך. השוקולד יהרוג את הכלב!‬
‫תיהנה מ"דיסני על הקרח".‬
‫ראס... אל תזרוק עליי שוקולד. אתה יודע שהייתי... בסדר.‬
‫לא היית צריך לעשות את זה.‬
‫עשיתי את זה לא נכון?‬
‫לא, אני פשוט...‬
‫מעדיפה למרוח חמאה בעצמי.‬
‫זה עניין של שליטה?‬
‫לא, אני פשוט אוהבת... - להיות בשליטה.‬
‫לא, אני פשוט אוהבת לטפל בלחם שלי בעצמי.‬
‫האדום? - כאן.‬
‫מרלוט, היין האהוב עליי.‬
‫וספייסי מרגריטה. - תודה.‬
‫תיזהרי, זה חריף.‬
‫מקווה שלא חריף מדי בשביל גברת קטנה.‬
‫תדאג לעצמך, מר "מרלוט".‬
‫חריף מדי?‬
‫לא, זה ממש טעים.‬
‫אז בפרופיל שלך היה כתוב שסיימת קשר ארוך לאחרונה.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫יש לך עדיין רגשות כלפיו?‬
‫לא. למה שאני... לא, לא.‬
‫אנחנו רק חולקים בכלב.‬
‫חולקים בכלב? זה...‬
‫זו נורה אדומה.‬
‫בסדר, תורי לשאול שאלות. - קדימה.‬
‫מכנים אותי קן-יכול, אגב.‬
‫טוב, קן-אל תפריע לי בזמן שאני שואלת שאלה חשובה.‬
‫הבית שלך עולה באש. - אין לי בית.‬
‫יש לי דירה,‬
‫עם שני מקומות חניה, אגב. לאורך.‬
‫טוב, אתה בדירה שלך,‬
‫היא בוערת.‬
‫הצלת את כל חיות המחמד שלך, את יקיריך,‬
‫אבל אתה יכול להציל רק עוד דבר אחד. מה?‬
‫זה קל. הכספת שלי.‬
‫יש לך כספת?‬
‫לכולם יש, לא?‬
‫לי אין. - את צריכה.‬
‫ברצינות, אני שומר כל מה שחשוב שם.‬
‫הצוואה, הדרכון, האקדח. זה...‬
‫זה היה נחמד. - אני מסכים.‬
‫אז מה את חושבת? שנחלוק בכמה מתאבנים‬
‫או שאת רוצה לעבור ישר לקינוח?‬
‫אני חושבת ש...‬
‫נראה לי שאסתפק בלחם.‬
‫היי, מרבי.‬
‫איפה אתה? אני ממש זקוקה לחיבוק עכשיו.‬
‫מרב?‬
‫אתה בסדר?‬
‫מרבי?‬
‫מה קרה, חבר?‬
‫לא היית חייב לבוא. - כן, אני יודע.‬
‫הייתי מעדכנת אותך.‬
‫אני מעדיף לשמוע בעצמי מה יש לווטרינרית לומר. תודה.‬
‫ראס ואנה עם מרב?‬
‫ד"ר בנקרט מוכנה. - בסדר.‬
‫מה קורה, מרב?‬
‫היי, מרבי!‬
‫הנה הוא.‬
‫היי, חבר.‬
‫אתה מרגיש טוב יותר? - היית כלב טוב?‬
‫קדימה. - כלב טוב.‬
‫התגעגענו אליך. - דאגנו.‬
‫אוי, חבר.‬
‫מה שלומו? הוא בסדר? הוא נראה בסדר.‬
‫כן, הסימנים החיוניים תקינים, העיניים בהירות.‬
‫הנשימה תקינה.‬
‫מנקודת מבטי, הוא כלבלב בריא למדי.‬
‫תודה לאל.‬
‫אני לא מבינה, כי הוא היה ממש גמור כשחזרתי הביתה.‬
‫אפילו חטיף לא עורר אותו.‬
‫ראיתם אותו פעם ככה? - הוא לא כתמול שלשום לאחרונה.‬
‫נכון, הוא מדוכדך כל הזמן.‬
‫זה לא מתאים לו. הוא גם אוהב את חג המולד.‬
‫זה נשמע דרמטי, אבל זה החג האהוב עליו.‬
‫הוא מת על זה. - כן, זה לא הגיוני.‬
‫אלא אם כן, לקחת אותו לריצות?‬
‫כן, כמובן. הוא אוהב לרוץ. נכון, חבר?‬
‫יש לו רגליים קטנות ואתה לוקח אותו לריצות ארוכות של ניאנדרטלי.‬
‫כלומר, אף אחד לא צריך לרוץ 16 ק"מ, נכון?‬
‫את אומרת שזאת אשמתי?‬
‫לא, אני רק אומרת שלפעמים אתה מגזים.‬
‫מגזים?‬
‫לא הגזמנו.‬
‫לא יודע. אולי... את לא מטיילת איתו מספיק?‬
‫יש לנו לו"ז עמוס מאוד.‬
‫אולי הוא לא אוהב לו"ז עמוס.‬
‫אולי הוא מעדיף להסתלבט. - אולי נתת לו להסתלבט יותר מדי.‬
‫אולי זה בגלל הרפש הכחול המוזר שאת מתעקשת לתת לו לאכול.‬
‫הרפש הכחול? כוונתך לתוספי המזון-על‬
‫שהווטרינרית שלנו אמרה עליהם שאני עושה מעל ומעבר?‬
‫אבל אולי זה מדכא אותו.‬
‫אני הייתי מתבאס אילו האכילו אותי באוכל כחול.‬
‫אז נפרדתם?‬
‫כן. - כן, נפרדנו.‬
‫לא צפיתי את זה.‬
‫לרוב אני קולטת מטופלים שלי.‬
‫נראיתם כל כך...‬
‫לא משנה.‬
‫אז מה לא בסדר איתו? - כן.‬
‫לפי ההבחנות הקליניות שלי,‬
‫אני סבורה שמרב עצוב.‬
‫עצוב? - מה?‬
‫הוא סובל מדיכאון. - למה שהוא יהיה מדוכא?‬
‫כן. לא, למרב יש אחלה חיים, בסדר?‬
‫כלבים רגישים מאוד לכל דבר שמשבש את השגרה שלהם.‬
‫אתם יודעים, כמו פרידה.‬
‫את חושבת שמרב מדוכא כי נפרדנו?‬
‫אז איך נוכל לעזור?‬
‫אתם יכולים לנסות לתת לו יותר אהבה ותשומת לב.‬
‫ואם זה לא יעבוד, תמיד יש קסנקס.‬
‫קסנקס? כאילו קסנקס באמת? - אלוהים אדירים!‬
‫מה שעובר עליו מסוכן.‬
‫חוסר האיזון, החרדה,‬
‫זה מזיק ללב שלו.‬
‫הלב שלו.‬
‫הלב הקטן שלו? - ניתן לזה שבועיים.‬
‫אם הוא לא יראה סימני שיפור, אז...‬
‫נצטרך לעבור לתרופות.‬
‫אני רוצה ללטף אותו. - אפשר ללטף אותו.‬
‫מרב. - היי, מרב.‬
‫רק תהיו עדינים מאוד איתו, בסדר?‬
‫למה? מה לא בסדר איתו?‬
‫הוא מרגיש קצת עצוב, זה הכול.‬
‫חמוד כל כך. - למה הוא עצוב כל כך?‬
‫אלוהים.‬
‫בסדר, חבר.‬
‫אני חושב שאתה תאהב את זה.‬
‫מוכן?‬
‫מרב.‬
‫אל תתחיל איתי, מרב.‬
‫כלב חייב להשתין. קדימה.‬
‫מקומות חמים לכלבים.‬
‫"נקניקיות גורמה", לא.‬
‫"חוף הכלבים של סאניסייד".‬
‫זהו זה. "חוף הכלבים של סאניסייד, גן עדן לחיות מחמד."‬
‫- חוף הכלבים של סאניסייד גן עדן לחיות! -‬
‫תראה, מלון לכלבים. "ארבע הכפות".‬
‫מרב, זהו זה. יש חוף לכלבים.‬
‫יש חוף בשביל כלבים.‬
‫תן כיף. אנחנו הולכים, חבר.‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫היי.‬
‫מה... - זמן לא נוח?‬
‫כן, זה לא זמן נוח.‬
‫היי, מרב, הבאתי לך חטיף.‬
‫היא לא נכנסת, מרב. אחורה. אני יודע. אימא, אני חייב לנתק.‬
‫בסדר. ביי.‬
‫אלוהי...‬
‫וואו. - מה "וואו"?‬
‫אני פשוט... אלוהים.‬
‫מה? למה "אלוהים"?‬
‫פרצו לדירה?‬
‫האמת שכן. זה היה טראומטי.‬
‫חשבתי שאמרנו שאין ביקורים ללא הודעה מראש.‬
‫כן. אני ממש מצטערת.‬
‫באמת אמרנו את זה.‬
‫קראתי הרבה על דיכאון,‬
‫והכנתי תערובת מזונות-על שאמורה לעזור,‬
‫להקל על כמה מהתסמינים של אדישות, עצב.‬
‫וזה לא רק לכלבים.‬
‫זה טוב גם לבני אדם.‬
‫למען האמת, בדיוק אכלתי קערה של עפר, אז אני בסדר.‬
‫אני אכניס את זה למקרר.‬
‫לא, אני אכניס למקרר. תודה.‬
‫אם תוכל להוסיף חצי כוס לאוכל שלו, זה יהיה נהדר.‬
‫אתה לוקח אותו למקום כלשהו?‬
‫לא. מה?‬
‫הכלב, אתה לוקח אותו לאנשהו?‬
‫כן, למען האמת, אני יוצא לטיול בנים.‬
‫טיול בנים? איפה?‬
‫לחוף של כלבים.‬
‫בפלורידה.‬
‫אתה לא יכול. הוא שונא חופים.‬
‫לא, את שונאת חופים.‬
‫הוא לא היה באף חוף כי סירבת ללכת.‬
‫בלי להעליב, אנה, לא עניינך מה אני עושה בשבוע שלי.‬
‫זה כן, כשזה קשור לבריאות הנפשית של כלבנו,‬
‫והוא אובחן כסובל מדיכאון.‬
‫דיברתי עם הווטרינרית, והיא אישרה לו לטוס...‬
‫אתה לוקח אותו במטוס?‬
‫כן, אני לא נוהג. זה 18 שעות.‬
‫טיסה היא מלחיצה מאוד.‬
‫אז מזל שהוא טס עם האדם שלו לתמיכה רגשית.‬
‫הוא זקוק ליציבות כרגע,‬
‫לא לאנשים מטורפים עם סירות בננה ומצופים בצורת פלמינגו.‬
‫אתה לבטח מבין את זה. - אני מבין, אנה.‬
‫אני גם מבין שהכלב שלנו שונא את הקור‬
‫ושום דבר שאני עושה לא מצליח לעודד אותו,‬
‫אז חשבתי שאקח אותו לחוף שמיועד רק לכלבים.‬
‫והוא יכול לשחק בים ולאכול שלגונים לכלבים,‬
‫להשתזף, אני לא יודע, ואולי למצוא מחדש את התשוקה לחיים.‬
‫את לבטח מבינה את זה.‬
‫כשאתה מנסח את זה ככה, זה נשמע כמו רעיון טוב.‬
‫נכון? תודה.‬
‫אני מטפל בזה. מבטיח.‬
‫טוב? - בסדר.‬
‫תשמעי, תוכלי לעשות לי טובה ולא לספר על זה לרבקה?‬
‫אני לא רוצה שדז יגלה.‬
‫אתה מבריז בסגנון פריס ביולר?‬
‫לא, אני רק לוקח כמה ימי מחלה.‬
‫באופן לא רשמי.‬
‫אני רק מקווה שמה שאומרים על פלורידה לא נכון.‬
‫בסדר. מה אומרים על פלורידה?‬
‫יוצאים לנופש ופנאי, שבים על תנאי.‬
‫לא אומרים את זה על פלורידה.‬
‫נחיה ונראה.‬
‫- סאניסייד פלורידה -‬
‫מרב!‬
‫מרב, מה אתה חושב?‬
‫כן.‬
‫תראה את זה, מרב. שתי מיטות.‬
‫היי?‬
‫איזו אתה רוצה, חבר?‬
‫מה דעתך?‬
‫היי, אמרתי ראשון, זאת שלי.‬
‫בחייך, מרב, תבדוק את זה. זה ממש מגניב.‬
‫תראה את הדולפין.‬
‫הוא ממש חייכן.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫עלה על המיטה שלך.‬
‫בחייך, חבר, תתעודד.‬
‫זה יהיה כיף. יש לנו המון דברים מגניבים לעשות.‬
‫נכון? תסתכל בסל המתנות שלך.‬
‫בוא נעיף מבט, טוב?‬
‫פריזבי, מעולם לא שיחקת בפריזבי.‬
‫תפוס.‬
‫בחייך, חבר. נעשה חיים משוגעים.‬
‫אתה לא תקל עליי, נכון, חבר?‬
‫אני חושבת שמישהו מחבב אותך. - אוי, לא.‬
‫הוא כתב לי שיר.‬
‫תקריאי אותו. קדימה.‬
‫"היי, אנה, את מתוקה באופן לא רגיל, בדיוק כמו הזר האכיל.‬
‫"מקווה שתצאי איתי שוב, אמן, את תהיי ברבי ואני קן.‬
‫"באהבה, קן-יכול."‬
‫זה מתחרז וכל זה.‬
‫אני מחבבת אותו.‬
‫הוא מרח חמאה על הלחם שלי.‬
‫כן. על זה אני מדברת! - לא.‬
‫הוא מרח חמאה על הלחם האמיתי שלי, פשוטו כמשמעו.‬
‫מה, פשוטו כמשמעו? - כן.‬
‫זה יכול להיות חמוד.‬
‫- חוף הכלבים של סאניסייד ברוכים הבאים -‬
‫משקפי שמש יפים.‬
‫כן, חבר. אחלה סטריאו. - תודה, גבר.‬
‫אלוהים.‬
‫אלוהים אדירים. מרב, תראה את המקום הזה!‬
‫זה מדהים.‬
‫טוב, חבר, אני נכנס למים. אתה בא איתי, בוא.‬
‫קר כל כך.‬
‫אלוהים.‬
‫המים קרים כל כך.‬
‫מר...‬
‫מרב, בוא הנה, חבר.‬
‫היי, אתם עסוקים?‬
‫"תנצנץ, כוכב קטן‬
‫"מה אתה ומהיכן"‬
‫שוב, שוב! - לא, לא, לא.‬
‫תלכו לישון. אוהבת אתכם, תינוקות. - לא!‬
‫שוב! - יודעים מה?‬
‫תכסו את הראש בשמיכה ותספרו אחורה מ-100.‬
‫אני אוהבת אתכם.‬
‫לכו לישון. תעצמו עיניים.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אין בעיה, זה בסדר גמור. - לא, זה לא.‬
‫זה קורה, פשוטו כמשמעו, בכל פעם.‬
‫לא ממש מפתיע שאת לא רוצה לבוא יותר.‬
‫מה?‬
‫את בסדר?‬
‫כן, כן.‬
‫הבאתי פינו נואר.‬
‫זה אומר שאת מוכנה לדבר על זה?‬
‫אימא!‬
‫בן זו... - אימא!‬
‫אם לא תחזרו לישון...‬
‫זה הכי טוב.‬
‫והוא חוזר הביתה איתנו.‬
‫- כמה הוא נהנה? עדיין אומלל, אבל לפחות חם לו -‬
‫- עדיין נראה עצוב -‬
‫הגעתם לביה"ס היסודי בורוז. נא להשאיר הודעה לאחר הצפצוף.‬
‫כן, היי. זה... זה שוב ראס אוונס.‬
‫אני מצטער, אני עדיין מרגיש לא טוב...‬
‫ראס!‬
‫כן, היי, דז.‬
‫היי, חבר. אתה חולה?‬
‫כן.‬
‫כאילו, ממש חולה?‬
‫כן, כאילו...‬
‫לא כיף להיות חולה.‬
‫שחייה...‬
‫חבר מסכן.‬
‫כי אני מקווה שאתה חולה.‬
‫אני מקווה שיש לך כמות בלתי נשלטת של פצעונים על כל הגוף,‬
‫כי אני מצפה שתגיע היום.‬
‫הלו? מצטער, אתה מקוטע. אני לא שומע טוב, ו...‬
‫ביי. ביי, דז.‬
‫כן?‬
‫תן כיף?‬
‫קדימה, בוא נחגוג!‬
‫זה לא נראה קשה כל כך, מרב.‬
‫אני מאמין בך, חבר.‬
‫מתחילים. אתה מוכן?‬
‫תפוס! לא...‬
‫חבר, זה לא... אוי, לא.‬
‫היי. - מה את...‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫היי. - את צוחקת עליי.‬
‫ברור לי היטב עד כמה בלתי צפויה ובלתי קונבנציונלית‬
‫נוכחותי כאן עשויה להיראות לך.‬
‫"בלתי צפויה"? למה את כאן?‬
‫אני מנסה לעזור לכלב שלנו.‬
‫כששלחת את התמונה שבה הוא עדיין נראה עצוב כל כך, הרגשתי נורא.‬
‫זה בגללנו, ואם יש משהו שאני יכולה לעשות כדי לשפר את הרגשתו‬
‫לפני שליבו הקטן יתפוצץ, אעשה את זה.‬
‫כמו מה, לעודד אותו בעצם נוכחותך?‬
‫הוא בטח מבוהל.‬
‫הגעת לכאן לבושה כמו אישה מרגלת תימהונית.‬
‫ראשית, נשים מרגלות הן פשוט מרגלות,‬
‫למקרה שלא יידעו אותך.‬
‫נוסף על כך, אני לבושה ככה כי אני אלרגית לשמש.‬
‫התחלנו. - כידוע לך.‬
‫אני חוטפת פריחה בכל הגוף. - לא נכון, אין לך פריחה.‬
‫את נשרפת מהשמש. - פריחה אחת גדולה.‬
‫את נשרפת מהשמש.‬
‫לא באתי כדי להתווכח, באתי כדי לעזור לכלב שלנו.‬
‫גם אני, לכן ארגנתי את טיול העידוד המגניב הזה.‬
‫אבל זה לא עבד.‬
‫ידוע לנו שהוא הכי מאושר כשכולנו מבלים יחד.‬
‫אנחנו לא יודעים את זה.‬
‫תסתכל עליו, אנחנו יודעים. אז אפשר לשים בצד את הבעיות שלנו?‬
‫אלוהים. - למען מרב?‬
‫שבוע. כמה קשה זה יהיה?‬
‫לא ממש הותרת לי ברירה. נכון, אנה? אז נחיה ונראה, לא?‬
‫בסדר.‬
‫בוא!‬
‫שבוע יחד? כיף.‬
‫חופשה. - איפה את שוהה?‬
‫ב"ארבע הכפות". שמעת עליו?‬
‫כן. ברור שאת שם.‬
‫איזה כיף.‬
‫- תחרות תחפושות -‬
‫מי זה? - זו אני.‬
‫אני.‬
‫כן, היי. - היי.‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫רק תהיתי אם מרב יוכל להישאר בחדר שלי הלילה?‬
‫לא, מצטער. למרבה הצער, הוא בדיוק נרדם.‬
‫הוא נובח מתוך שינה.‬
‫לא חושבת שיש דבר כזה.‬
‫הערת אותו כנראה. יש לך קול חזק מאוד.‬
‫אני יודעת שזה לא מה שרצית, אבל אתה חייב להקשות כל כך?‬
‫אני? אני זה שמקשה?‬
‫אנה, את התפרצת לטיול שלי.‬
‫ועכשיו את רוצה לקחת אותו ממני למשך הלילה?‬
‫אתה יודע, אתה ממש מבאס לפעמים.‬
‫מה?‬
‫אל תסתכל עליי ככה.‬
‫אלוהים.‬
‫היי. מה?‬
‫היי. - את בסדר?‬
‫תשמעי, חשבתי, את כנראה צודקת. אנחנו...‬
‫צריכים לנסות ולהקל קצת על המצב,‬
‫אז הוא יכול להישאר כאן הלילה.‬
‫בסדר. - ולמה שלא תבחרי את הפעילות מחר?‬
‫באמת? - כן, בטח, למה לא?‬
‫בסדר. - טוב. תיכנס, חבר.‬
‫ולשאוף.‬
‫ותנוחת כלב הפונה כלפי מטה.‬
‫נסו להרגיש מחוברים כשאתם נושמים יחד.‬
‫עכשיו תצליבו את הכפות שלכם.‬
‫התנוחה הבאה תהיה קצת יותר מאתגרת.‬
‫אני קוראת לה כלב הפונה כלפי מעלה.‬
‫כלפי מעלה!‬
‫טוב מאוד.‬
‫למעלה. - למעלה.‬
‫הוא עשה את זה. כן!‬
‫אתה מצמצם עיניים.‬
‫אז?‬
‫אז חיינו יחד שנים ומעולם לא נתת לי לבדוק את העיניים שלך.‬
‫במה מדובר? - אני מצמצם עיניים בגלל השמש.‬
‫בסדר, החלטתם?‬
‫כן.‬
‫אפשר לובסטר רול, בבקשה?‬
‫חמוצים בצד?‬
‫כן, למען האמת. חמוצים.‬
‫תודה. וסלט בצד.‬
‫אני רוצה צבתות סרטן עם צ'יפס, וגם אני אקח סלט בצד.‬
‫בסדר.‬
‫ובשביל הכלבלב? - נכון. בואו נראה.‬
‫מה דעתך, חבר? מה אתה רוצה?‬
‫הבאתי את האוכל שלו, אז... הוא מסודר.‬
‫הוא יסתדר.‬
‫טוב. אני אחזור עם מים.‬
‫מה?‬
‫את תאלצי אותו לאכול רפש-על בזמן שאת תבלסי לובסטר רול?‬
‫זה בריא לו יותר.‬
‫כלומר, אני מעריץ את המחויבות שלך לתזונה שלו, באמת,‬
‫אבל בפעם הראשונה בחייו של מרב,‬
‫הוא במסעדה עם תפריט שמתמחה בכלבים.‬
‫בחייך, אפשר לפנק אותו?‬
‫אתה מעלה טיעון טוב, אבל הוא יאכל רפש אחר כך, בסדר?‬
‫אנחנו ניקח קציץ כלב, בבקשה.‬
‫בסדר. - תודה רבה.‬
‫אני חושבת שאולי...‬
‫איך... בשר ההודו המיובש?‬
‫כלבים אוהבים את זה? וה...‬
‫"חלמונה למלונה".‬
‫תודה.‬
‫אלוהים, חבר, זה יום המזל שלך.‬
‫רוצים משקאות? עכשיו הב-פי אוור. - לא.‬
‫לא. - לא, בהחלט לא.‬
‫את מנסה להסיח את דעתי.‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫זה נחשב, זה נחשב.‬
‫יש לך מזל!‬
‫אז... אני הולכת לשחות.‬
‫את? - כן.‬
‫המים חמים, כן?‬
‫כן, כמו באמבט. - נהדר.‬
‫קר כל כך.‬
‫לולי. לולי, רגלי.‬
‫לולי, רגלי. רגלי!‬
‫לולי.‬
‫אני מתנצלת.‬
‫לרוב היא לא מתייחסת לכלבים אחרים.‬
‫זה בסדר.‬
‫אין לו הרבה חברים. זה בטח מחמיא לו.‬
‫היי, לולי. היי, מרב, מה נשמע?‬
‫כן, מרב.‬
‫רגע.‬
‫אתה... הוא... הוא המרבינייטור?‬
‫תשתקי. - אני עוקבת אחריך באינסטגרם.‬
‫לא נכון. - כן נכון.‬
‫מרב מנצח את יוסיין בולט. זה הקטע האהוב עליי.‬
‫בחייך, את רצינית? - כן!‬
‫אלוהים, זה כל כך...‬
‫זה ממש מגניב. אני... - אני ג'וסלין, דרך אגב.‬
‫ראס.‬
‫נעים להכיר אותך. - נעים מאוד. גם לי.‬
‫כן, זה...‬
‫אתה יודע...‬
‫מצטערת, לא ידעתי שאתה כאן עם מישהי.‬
‫לא, אני לא. כלומר, כן, אני פשוט...‬
‫זו האקסית שלי.‬
‫שנפרדתי לגמרי ממנה.‬
‫אנחנו רק מבלים יחד כידידים.‬
‫מצטער. - אתם מודרניים מאוד.‬
‫כן.‬
‫זאת מילה אחת לזה.‬
‫מה אתם עושים אחר כך?‬
‫רוצים לבוא למסיבת יום הולדת לכלב?‬
‫בטח. - כן?‬
‫של לולי? - כן.‬
‫אלוהים... לולי!‬
‫למה לא סיפרת לנו? יום הולדת שמח.‬
‫מרב, מה אומרים? מזל טוב ללולי.‬
‫מגניב. טוב, היה נחמד לפגוש אתכן.‬
‫מי זו הייתה? - אלוהים.‬
‫מי זו הייתה? - מה קרה לפנים שלך?‬
‫מה? קרם הגנה? קרם הגנה?‬
‫הורדתי את זה? - לא, הורדת את זה. כן, נעלם.‬
‫הורדתי הכול? - נשאר קצת. שם.‬
‫הורדת. תפסיקי. הורדת.‬
‫מי זו הייתה?‬
‫זו הייתה ג'וסלין.‬
‫היא זיהתה את מרב מאינסטגרם.‬
‫מרב באינסטגרם? - כן. המרבינייטור.‬
‫עשיתי את זה כש... טוב.‬
‫בכל מקרה, היא הזמינה אותנו למסיבת יום ההולדת של לולי.‬
‫מי זו לולי?‬
‫לולי זו הכלבה שלה.‬
‫מוזר.‬
‫מה? מה מוזר? - הכול.‬
‫פשוט אם מרב באינסטגרם, אני חוששת מסטוקרים,‬
‫והיא שידרה אנרגיות כאלה, אל תיעלב.‬
‫מי? לולי או ג'וסלין?‬
‫מה שלא יהיה שמה.‬
‫הגבוהה. - בסדר.‬
‫לאן את הולכת? - אני מתכוננת.‬
‫אז אנחנו הולכים? - כן.‬
‫בסדר, יופי.‬
‫מרב, אנחנו הולכים למסיבה!‬
‫מה? מה מצחיק אותך?‬
‫כלום. היי. - היי.‬
‫חולצה חדשה? - זאת? כן.‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫תודה. גם את.‬
‫כן? בואי נעשה את זה. - כן? טוב.‬
‫בוא נלך, מרב.‬
‫- לוליווד -‬
‫- בטהובן - לאסי -‬
‫כלומר, זה...‬
‫היי!‬
‫היי. היי. בוא, מרב.‬
‫באתם.‬
‫תודה רבה שהזמנת אותנו. זה מגניב כל כך.‬
‫שמי ג'וסלין. וזו לולי, כלת יום ההולדת.‬
‫אנה, נעים להכיר. - נעים להכיר.‬
‫ג'וסלין, זה מטורף.‬
‫אני יודעת שזה קצת מוגזם, אבל אני מארגנת מסיבות,‬
‫כך שלמעשה זה פרסום, נכון?‬
‫ברצינות?‬
‫אתה מוותר? - לא.‬
‫כלב חמוד.‬
‫אני יודעת רק דבר אחד בשפת הסימנים.‬
‫אשתי אומרת שכשהכלבה שלנו, טליה, עשתה הב-מצווה, היו לה 150 אורחים.‬
‫ובשלי היו רק 60 אורחים.‬
‫חמישים ושניים.‬
‫זה חטיף לכלבים, אל... אל תאכלו את זה.‬
‫הייתי צריכה להעסיק אותך בתור הבדרן.‬
‫אני מורה מוסמך בבית ספר יסודי, אין לך כסף לתעריף שלי.‬
‫נכון כל כך.‬
‫טוב, אני חייבת לשאול.‬
‫אתה תמיד יוצא לחופשות עם האקסית?‬
‫כן. זה בגלל מרב. יש לנו משמורת משותפת.‬
‫בסדר.‬
‫כלומר, יש לי משמורת משותפת על גרייסי הקטנה שלי עם האקס,‬
‫אבל לא תראה אותנו בחופשה. - הקטע הוא שמרב בדיכאון,‬
‫אז אנחנו עושים טיול עידוד, מנסים לעזור לו.‬
‫ונראה שהוא הכי מאושר כשאנחנו יחד.‬
‫מרשים אותי שאתם מיודדים מספיק לדבר כזה.‬
‫כן, אני לא יודע.‬
‫כן, הגירושים שלי לא היו כיפיים.‬
‫לא קיבלת גירושים כיפיים?‬
‫לא, פספסתי את זה. - מעניין.‬
‫בתוך תוכי, ידעתי שזה נועד לכישלון מלכתחילה.‬
‫מה איתך?‬
‫כן, אני לא... לא, אני...‬
‫אני חושב שאני האידיוט שחשב שזה יימשך לנצח, אז...‬
‫עצם מרשמלו.‬
‫תסלחי לי. מצטער. - סליחה.‬
‫אל תדאג. - אני מצטער, לא התכוונתי...‬
‫דעתי קצת מוסחת כרגע.‬
‫מהכובע שלי. כי הוא ענק, אני יודעת.‬
‫אבל יש מטרה לאופנה.‬
‫לא, התכוונתי שהפנים שלך הסיחו את דעתי.‬
‫הם מאוד, מאוד חמודים.‬
‫אני אוהבת את התחפושת. למה הכלב שלך התחפש?‬
‫חתול שנתקע על עץ?‬
‫לא, אין לי כלב.‬
‫לא אשקר, קצת מוזר, כי אתה במסיבת כלבים.‬
‫נכון. אני אח של ג'וסלין.‬
‫כן. ואלה המדים האמיתיים שלי.‬
‫בדיוק סיימתי משמרת. - אתה באמת שריף.‬
‫שריף אמיתי, נכון? כן, בכבודו ובעצמו. כן.‬
‫לא יכולתי לפספס את המסיבה של לולי. זה חשוב כל כך לג'וס, אז...‬
‫אז בגלל זה אני כאן. כן.‬
‫אז כדאי שלא אגנוב שקיות לכלבים.‬
‫רצוי שלא, כי יש לי אזיקים,‬
‫ואני יכול לקחת אותך לתחנה.‬
‫שמי טום.‬
‫אנה. נעים... - ישבן חמוד, איך הולך?‬
‫"ישבן חמוד"? - הבאתי לך מלפפון חמוץ.‬
‫לא רוצה. - את אוהבת.‬
‫ממש טעים. - לא, זה קורנישון.‬
‫היא אוהבת חמוצים. - לא...‬
‫אהלן, חבר. - היי.‬
‫תסלח לנו. רגע. לא ידעתי שאת עם מישהו.‬
‫זה נכון? - אני לא מכירה אותו.‬
‫לא, לא מכירה אותו. - לא?‬
‫אם תוכל לתת לו דוח על מהירות או משהו, אעריך את זה.‬
‫זה מוזר.‬
‫אני אלך.‬
‫נפלא להכיר.‬
‫כן, גם אותך.‬
‫נעים להכיר...‬
‫אל תבוא ותהרוס לי. - בסדר.‬
‫ביי.‬
‫למה עשית את זה? - את מה?‬
‫חשבתי שהוא מטריד אותך.‬
‫מטריד אותי? בכך שחילק לי מחמאות? במדים?‬
‫באמת? אילו מחמאות?‬
‫הוא אוהב את הפנים שלי ואני חמודה.‬
‫הוא אוהב את הפנים שלך?‬
‫זה קצת קריפי.‬
‫למה זה קריפי? - את לא חושבת שזה קריפי?‬
‫תשמע, אתה מתנהג ככה כשאתה חש מאוים.‬
‫אתה מקנא? - מה? לא.‬
‫בו? לא. לא.‬
‫היי, שניכם. אני רוצה שתכירו מישהו.‬
‫מגניב. - בסדר.‬
‫אני גאיה.‬
‫תראו אתכם. נפלא כל כך להכיר אתכם. בואי הנה.‬
‫גאיה היא הילרית החיות הכי טובה בעסק.‬
‫זה נכון. - היי.‬
‫היי. - הילרית חיות?‬
‫איזה מקצוע מעניין.‬
‫וג'וסלין סיפרה לי על מרב היקר שלכם‬
‫ועל הצרות שלו.‬
‫למה אנחנו לוחשים?‬
‫כי כולם מקשיבים.‬
‫כולם מקשיבים. רואה?‬
‫היי לכולם.‬
‫כן.‬
‫אני רוצה לעזור לכם, ואני רוצה לעשות את זה כאן ועכשיו,‬
‫ללא תשלום.‬
‫זה אדיב כל כך. אנחנו בסדר. - נשמח.‬
‫לא אקבל סירובים. כן. - כדאי שנעשה את זה.‬
‫ואין כל סיבה, אף סיבה, לפחד.‬
‫לגרש בפליק את הצער. פליק, פליק.‬
‫אני מקבלת תחושה חזקה שמרב‬
‫רוצה לומר לנו משהו.‬
‫תישארו פתוחים.‬
‫אנשים, תיפתחו. תיפתחו, תיפתחו.‬
‫זה יכול להיות אשנב לטראומה שלו.‬
‫אני צריכה רגע להתכונן, בבקשה.‬
‫זה בסדר, תוכל לדבר.‬
‫מה הוא אומר?‬
‫שלום לכולם.‬
‫מרב הוא ילד רחוב ויקטוריאני.‬
‫אני מרגיש שמחת חיים היום.‬
‫אני די בטוחה ש"שמחת חיים" לא באוצר המילים שלו.‬
‫אני אוהב להיות עם שניכם ואני אסיר תודה‬
‫על כל האהבה שהרעפתם עליי לאורך השנים.‬
‫חבר, זה מקסים. כן, גם אנחנו אוהבים אותך.‬
‫אתם הורים מדהימים.‬
‫אבל...‬
‫אבל מה?‬
‫אני מודאג לגביכם.‬
‫מודאג מאיזו בחינה?‬
‫ובכן,‬
‫מבחינה רגשית.‬
‫לקחתי את זה קשה מאוד, את העצבות, הבכי והכעס.‬
‫בסדר, היא יודעת שנפרדנו.‬
‫ככה עושים את זה במופעי מדיומים.‬
‫ולקחתי את זה קשה מאוד כשראס עזב את הדירה‬
‫שחלקנו ברחוב 14.‬
‫זה היה ספציפי.‬
‫בחייך. כאילו, איך היא יודעת את זה?‬
‫אני עדיין חש באהבה העמוקה שקיימת ביניכם.‬
‫הווטרינרית כבר אמרה שזו אשמתנו, אז סיימנו.‬
‫רגע. הוא יעשה הכול כדי לתקן את המצב בין שניכם.‬
‫אין מה לתקן. - לא נפרדנו ברוח טובה.‬
‫תסלחי לנו לרגע?‬
‫בוא.‬
‫"לא ברוח טובה"?‬
‫ככה זה בפרידות, ראס. - אני מבין.‬
‫למען האמת, אני בכלל לא מבין למה נפרדנו.‬
‫הצעתי לך נישואים. - זה היה פלסטר, ואתה יודע את זה.‬
‫זה לא היה פלסטר. - אתה לא יכול להציע נישואים‬
‫וכבמטה קסם לשפר את הכול.‬
‫לא רצית לדבר על זה. - רציתי.‬
‫אז למה לא? - דיברתי.‬
‫לא היינו צריכים לוותר. יכלו להיות לנו חיים טובים יחד.‬
‫תוציאו את זה, תוציאו את זה.‬
‫היי. את מסתלבטת עליי עכשיו?‬
‫את לא יכולה לצותת לשיחה, ובטח שלא להתערב בה.‬
‫ואת יודעת מה הכי פוגעני בך בעיניי?‬
‫המבטא הבריטי המוזר שלך, כשכולם יודעים שמרב הוא צרפתי.‬
‫היי. הכול בסדר?‬
‫כן. הייתה לנו התקדמות נפלאה.‬
‫אני רק אוציא הכול החוצה.‬
‫מוטב שאלך. תודה רבה. תודה.‬
‫אז את עוזבת?‬
‫כן.‬
‫כן, בסדר. הגיוני.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫זאת לא הפעם הראשונה. בריחה כשהמצב נהיה קשה.‬
‫אני לא עושה את זה. זה היה רעיון טיפשי.‬
‫אני חוזרת. - נתראה במלון.‬
‫לא, אני לא חוזרת למלון. אני הולכת הביתה.‬
‫מה? - בחזרה לבוסטון.‬
‫חכי רגע, אנה. מה קרה לצוות העידוד?‬
‫לעשות הכול למענו? לשכוח מחילוקי הדעות?‬
‫אם אתה ואני היינו להקה,‬
‫השם שלנו היה "הטעויות".‬
‫מרב לא רוצה שתעזבי.‬
‫הוא אמר לי.‬
‫הוא אמר לך?‬
‫משהו בנוגע לכך שאת מחזירה לו את שמחת החיים.‬
‫היי. בוקר טוב.‬
‫אז את זוכרת כמה מרב אוהב את הוריי,‬
‫והם גרים ממש בהמשך החוף,‬
‫ודי הבטחתי להם שנקפוץ לביקור קצר.‬
‫טוב, כרגע שכנעת אותי להישאר,‬
‫ועכשיו אתה זורק כבדרך אגב,‬
‫"בואי ניסע להוריי", ששונאים אותי.‬
‫הם לא שונאים אותך. כל המטרה לא הייתה שנבלה יחד למען מרב?‬
‫ואימא רוצה לראות אותך.‬
‫לא, לא נכון.‬
‫היא חסמה אותי בכל האפליקציות, וזה בסדר,‬
‫כי הפוסטים שלה נהיו ממש בעייתיים לאחרונה, אבל זה נכון.‬
‫היא מגוננת על הבן היחיד שלה.‬
‫אני מבינה את זה...‬
‫אבל התשובה שלי היא לא, אני לא הולכת.‬
‫ואני נחושה בדעתי.‬
‫טוב, אז...‬
‫ניכנס ונצא, בסדר?‬
‫שעתיים מקסימום, מבטיח.‬
‫אז מה שלום אבא שלך?‬
‫כן, אני חושב שהוא בסדר.‬
‫השמש בהחלט עוזרת, והפיקלבול.‬
‫הוא משחק?‬
‫לא.‬
‫לא, הוא רק צופה.‬
‫הוא רק אוהד? - כן.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫נראה ש"מאהב-לא-לוחם-83" שלח לך ורד.‬
‫אל תקרא הודעות שלי. - מצטער, לא קראתי.‬
‫היה פינג. זה ממש שם.‬
‫וואו. אז את באפליקציות היכרויות.‬
‫זה קצת מפתיע.‬
‫למה?‬
‫כדאי לך לנסות. זה כיף.‬
‫אז קדימה, עם מי נפגשת באפליקציה?‬
‫כל מיני אנשים. כלומר,‬
‫יצאתי לדייט עם משורר.‬
‫מגניב. הוא מרושש?‬
‫לא, הוא עשיר מאוד.‬
‫יפה. שיחקת אותה.‬
‫איזו מין שירה הוא כותב?‬
‫פואמות, סונטות...‬
‫הוא ממש טוב בחריזה. - סונטות?‬
‫בן כמה הוא?‬
‫מאה וחמישים.‬
‫האמת שזה ממש מתיש, כאילו,‬
‫לעמוד בקצב של כל ההודעות מ...‬
‫כן, אני בטוח. - ...ממחזרים.‬
‫אולי את צריכה תהליך מיון...‬
‫יסודי יותר, אולי. - יש לי.‬
‫באמת? - כן. כן.‬
‫אני שואלת את אותה שאלה. - כן?‬
‫זה...‬
‫טוב, אז הבית שלך עולה באש,‬
‫ואתה יכול לקחת רק דבר אחד,‬
‫מה זה? כבר הצלת את האנשים ואת חיות המחמד.‬
‫שאלה מצוינת. - תודה.‬
‫מה הם אומרים? - הוא אמר שייקח את הכספת שלו.‬
‫למשורר יש כספת?‬
‫כן. - בשביל מה? קולמוסים וכו'?‬
‫כן, קולמוסים, בטח. מגילות קלף.‬
‫טוב, מה איתך? מה את תצילי?‬
‫נכון שהיית מת לדעת? - אני יודע.‬
‫אתה לא. - אני כן.‬
‫בוודאות לא. - בטח שכן. הגיטרה האקוסטית שלך.‬
‫אבא שלי בנה אותה במו ידיו. - מעולם לא ניגנת בה.‬
‫אני יודעת, אבל אני יכולה. - כדאי שתזדרזי.‬
‫מה אתה תציל?‬
‫כלום.‬
‫זאת לא תשובה. - כן, בטח שכן.‬
‫כן, זאת הרשימה שלי, וכלום.‬
‫אז פשוט תיתן להכול להישרף?‬
‫כן.‬
‫אם כבר עומדים לאבד הכול בכל מקרה,‬
‫מוטב כבר לפתוח דף חדש.‬
‫- הנצחיים קהילת אזרחים ותיקים -‬
‫היי, אימא.‬
‫תראו מי פה.‬
‫בוא נלך, קדימה.‬
‫את נראית נהדר. - לא.‬
‫היי, אם-ג'יי.‬
‫תיכנסו.‬
‫חשבתי שאמרת שהיא רוצה לראות אותי.‬
‫אמרתי את זה?‬
‫הרגליים שלו נקיות?‬
‫כן, אימא, הרגליים נקיות.‬
‫תהיי עדינה איתו? הוא עובר תקופה קשה.‬
‫שכחתי.‬
‫דיכאון כלבים. כן.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫בסדר. הוא לא נראה מדוכא. - בסדר.‬
‫איפה אבא? - מאחור, שורף את העוף.‬
‫אני אפתיע אותו. - בסדר. אני על המשקאות. אז...‬
‫אני יכולה לעזור.‬
‫אבא.‬
‫הנה הוא.‬
‫מה נשמע, אבא? - הכול טוב.‬
‫נפלא לראות אותך. - גם אותך.‬
‫איך הייתה התנועה? - חלקה.‬
‫כן? - אל תקום, זה בסדר.‬
‫לא. אני צריך חיבוק טוב, בבקשה.‬
‫אוי, חבר.‬
‫כל כך טוב לראות אותך. - כן, גם אותך.‬
‫אתה נראה טוב. ממש טוב.‬
‫תודה. לא טוב כמוך, אבל...‬
‫תראה מי זה.‬
‫יש לי חטיף בשבילך, אדון.‬
‫כלב בר מזל. - תראה את זה.‬
‫כלב בר מזל.‬
‫הוא נראה מאושר.‬
‫ממש נחמד כאן.‬
‫כל כך הרבה תיבות דואר דקורטיביות.‬
‫אתם בטח מתים על זה.‬
‫לא. לא ממש.‬
‫חבל מאוד.‬
‫העדפתי את הבית שלנו באריזונה,‬
‫אבל יותר מדי מדרגות בשביל ג'ק אחרי התקף הלב שלו, אז...‬
‫הם גדולים.‬
‫אין בעיה. אני אחתוך אותם קטן יותר.‬
‫השיער שלך.‬
‫עשית משהו שונה? - כן, גזרתי פוני.‬
‫את אוהבת את זה?‬
‫העדפתי את הקודם.‬
‫כן, אני מניחה שפשוט הייתי זקוקה לשינוי.‬
‫כן, ככל הנראה.‬
‫הג'ין זמין.‬
‫תודה, אימא. - תודה.‬
‫כן? תודה.‬
‫רק שתדעו, זה רפואי.‬
‫לחיים. - כן, הבדיחה הישנה הזאת.‬
‫הקרדיולוג אישר. - לחיים, אימא.‬
‫זה טוב.‬
‫נהדר שחזרת. - כן.‬
‫אם-ג'יי, היי.‬
‫אם-ג'יי, את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני... כן, אני בסדר. אני בסדר.‬
‫את יודעת מה, זאת אשמתי. לא הייתי צריכה לבוא.‬
‫ראס פשוט אמר... - לעזאזל עם ראס!‬
‫מה?‬
‫תשמעי, גם אני איבדתי משהו בכל העניין הזה.‬
‫אני מתגעגעת אלייך.‬
‫אני מתכוונת, מאוד.‬
‫ואני מתגעגעת אלייך.‬
‫מאוד. מאוד.‬
‫חג ההודיה היה מדכא כל כך בלעדייך.‬
‫כלומר, שני הליצנים האלה...‬
‫הם בקושי מדברים.‬
‫וכשהם כן מדברים, זה על פקקים, מזג אוויר או מה אוכלים לצהריים.‬
‫זה כמו לבלות עם שני אנשי מערות.‬
‫אני מתגעגעת לשיחות שלנו.‬
‫גם אני, גם אני.‬
‫ואת יודעת מה? - מה?‬
‫הפוני שלך ממש חמוד. - תודה.‬
‫כלומר, הוא נפלא. - תודה.‬
‫רק אמרתי את זה כדי להיות מרושעת. מצטערת.‬
‫זה בסדר. אני יודעת. - בסדר.‬
‫אבל תודה שאמרת את זה.‬
‫בסדר.‬
‫יש לי רק דבר אחד לומר.‬
‫אם תבטלי את החסימה שלי... - כן.‬
‫נוכל לדבר על כמה מהפוסטים שלך?‬
‫תשנאי את מה שכתבתי כרגע.‬
‫מדי יום, מר דה לורנזו מוציא את מכונת השטיפה בלחץ מים‬
‫ושוטף את הגדר,‬
‫ושוטף את כיסאות הגינה שלו.‬
‫כל פיסת זבל אקראי שהוא מוצא, הוא שוטף בלחץ מים.‬
‫למה את לא אומרת משהו?‬
‫היא אמרה הרבה.‬
‫אם המצב יידרדר כל כך שאני אשטוף בלחץ מים את כל הריהוט שלנו‬
‫כדי להעביר את הזמן, תזרקו אותי לרחוב.‬
‫תוציאו את גופתי ושהציפורים ינקרו את עיניי כמו טיפי הדרן.‬
‫אני מתחננת בפניכם.‬
‫אז אנה, שכחתי להגיד לך,‬
‫את בחדר מול חדר האמבטיה.‬
‫לא, אנחנו חוזרים אחרי הארוחה.‬
‫לא! - על גופותינו המתות.‬
‫אבא, אתה יודע שאימא לא רוצה את מרב כאן.‬
‫אנשים משתנים.‬
‫באמת?‬
‫תודה. זה יהיה ממש נחמד.‬
‫בסדר! יופי.‬
‫נעשה ערב סרטים.‬
‫כמו בימים הטובים.‬
‫אבל אנחנו בוחרים. - בשום אופן לא.‬
‫אתם תמיד בוחרים, לא?‬
‫אותו סרט בכל פעם, כי אתם לא שורדים עד הסוף.‬
‫אולפני אילינג? - אף פעם.‬
‫לרוב הם ערים למשך חצי סרט לפחות.‬
‫את רוצה להתחפף מכאן?‬
‫ולפספס את הסוף של הסרט הנדוש הזה?‬
‫ראיתי אותו, הכלב מת.‬
‫מה? - אני מתלוצץ.‬
‫אלוהים.‬
‫מי יעשה דבר כזה?‬
‫תישאר. כבר חוזרים.‬
‫תישאר. - כלב טוב.‬
‫תודה לאל שהם הלכו. חשבתי שהם לא ילכו לעולם.‬
‫רוצה לגרום לי עוד התקף לב?‬
‫עגלת גולף. - כן, קדימה.‬
‫בשמחה. - תזדרז.‬
‫ערב טוב, מר דה לורנזו.‬
‫השביל נראה נקי.‬
‫קיצור דרך.‬
‫במורד הגבעה. תלול למדי. - אלוהים.‬
‫בסדר. - אחורה, אחורה.‬
‫- ערב שיגעון הסלסה -‬
‫אתם מוכנים למהדורה נוספת של ערב שיגעון הסלסה?‬
‫זו רק אני או שיש כאן הרבה קשישים חרמנים?‬
‫כלומר, אני לא שופטת,‬
‫כי אם אתה מעל 80, מותר לך להשתולל.‬
‫אני מסכים.‬
‫הגברת הזו, אני חושבת שהיא רוצה לרקוד איתך.‬
‫לא נכון. - כן נכון.‬
‫היי.‬
‫תרקוד איתי, בחור פראי.‬
‫לא, תודה.‬
‫לא מפריע לה. - כן, לא מפריע לי. כן.‬
‫כן, תלכי לנענע אותו לפי הקצב.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫תיהנו!‬
‫מה?‬
‫מתי למדת לרקוד סלסה?‬
‫זוכרת את השיעורים שההורים שלי קנו לנו לחג המולד?‬
‫כן, הלכנו רק לאחד.‬
‫את הלכת לאחד.‬
‫את מסתכלת על מאסטרו סלסה ברמה שלוש.‬
‫אלוהים, לא ייאמן שהמשכת ללכת.‬
‫מתברר שיש להם מדיניות החזרים מחמירה.‬
‫אז מה? אמרת שנפרדנו?‬
‫אלוהים, לא. מביך מדי.‬
‫אמרתי שנדבקת בדלקת קרום המוח.‬
‫מה? - כן.‬
‫בכנס אופטומטריה.‬
‫זה היה חמור למדי. אושפזת.‬
‫הרגת אותי? - לא, אני לא מפלצת.‬
‫את בתרדמת.‬
‫אבל עם קצת מזל, תתעוררי בכל רגע.‬
‫אוקיי, יש לי וידוי.‬
‫אל תרגיש רע, כי אמרתי לבחור במקום של השייקים שהצטרפת לכת,‬
‫ואמרתי לגברת בניקוי היבש שאתה בכלא בגין הונאת מס.‬
‫כן? נשמע מתאים לי. - כן.‬
‫מה? אה, זה?‬
‫בבקשה. - השיר הזה?‬
‫בואי. - לא.‬
‫בבקשה. - לא.‬
‫ריקוד אחד. קדימה. בבקשה.‬
‫הירכיים שלי לא זזות ככה.‬
‫אני יודע שהן כן.‬
‫ירכיים.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫תתרחק.‬
‫אני אעשה כמו ב"ריקוד מושחת". - מה?‬
‫"ריקוד מושחת". - באמת?‬
‫את בטוחה? - תתרחק. כן.‬
‫אני עושה את זה. - אלוהים.‬
‫ראס! ראס! אלוהים.‬
‫ראס, אני...‬
‫אני נופלת!‬
‫ראס!‬
‫רוצה קצת?‬
‫שתיתי מספיק. - למעלה.‬
‫לא.‬
‫זה היה די טוב.‬
‫היי.‬
‫אני ממש שמח שבאת.‬
‫כן, היה ממש נחמד לראות את הוריך.‬
‫התכוונתי לכל הטיול.‬
‫כן. כי פשוט נחמד לפטפט, את מבינה?‬
‫היו פעמים כה רבות שרציתי להגיד לך דברים ו...‬
‫לא יכולתי.‬
‫כמו מה?‬
‫טוב, אז זוכרת...‬
‫זוכרת את ההוא שמתאמן בג'ינס בחדר הכושר שלי?‬
‫איש הג'ינס. - הג'ינס.‬
‫מתה עליו. - הוא קנה מכנסיים קצרים.‬
‫לא. - וסוף סוף שמעתי בעצתך‬
‫וצמצמתי את כמות מוצרי החלב. כן.‬
‫מתברר שצדקת, אני אכן נוחר פחות.‬
‫אמרתי לך.‬
‫לפחות אני חושב ככה.‬
‫נחמד. - כמו כן,‬
‫רציתי להגיד לך שאני לא...‬
‫לא הצעתי לך נישואים כי רציתי ליישר את ההדורים.‬
‫הצעתי נישואים כי אהבתי אותך‬
‫ורציתי לבלות איתך את כל חיי.‬
‫השאירו הודעה אחרי הצפצוף.‬
‫כן. היי, זה... זה ראס אוונס.‬
‫אני חושש שלא אצליח להגיע גם היום.‬
‫אני חושב שיש לי סטרפטוקוקוס עכשיו.‬
‫קצת קשה לדבר.‬
‫ולנשום.‬
‫כן, זה ממש רגיש.‬
‫אני אעדכן.‬
‫טוב, ביי.‬
‫ברור לך שלא תצא מכאן בידיים ריקות, נכון?‬
‫היא אוטוטו תחזור עם קופסה של חטיפי אגוזים תוצרת בית.‬
‫עם שאריות של סלט תפו"א.‬
‫אפילו טוב יותר.‬
‫תשמע, אל תחכה יותר מדי עד הפעם הבאה, הא?‬
‫כן. - אני רק אומר.‬
‫החיים קצרים ואני עלול למות מכדור פיקלבול תועה, אי אפשר לדעת.‬
‫אוהב אותך. - ואני אותך.‬
‫חג מולד שמח, חג מולד שמח.‬
‫נראה שאצטרך להפקיד מטען. - בבקשה.‬
‫אל תפתח את זה בדרך הביתה. אני מכירה אותך.‬
‫תודה, אימא. - הנה משהו קטן בשביל מרב.‬
‫תודה. - חג שמח, יצור קטן ומטונף שכמוך.‬
‫אנה.‬
‫חג מולד שמח. - אלוהים.‬
‫תודה רבה. - כן.‬
‫גם לך.‬
‫את יודעת, אני באמת שמחה שבאת.‬
‫גם אני.‬
‫אני מקווה שתמצאי מישהו נפלא לבלות איתו את שארית חייך.‬
‫ו...‬
‫אני רק מצטערת שזה לא היה ראס.‬
‫את בסדר?‬
‫כן. אתה? - כן.‬
‫אין מצב.‬
‫את זוכרת את זה? - האם אני זוכרת?‬
‫רק בדקתי.‬
‫"צ'יקיטי סין, התרנגולת הסינית‬
‫"אתה אוכל פולקע והמוח מפסיק לתפקד‬
‫"צופים בתיקים באפלה בלי אורות אנחנו בתוך הבית‬
‫"מקווה שהאיש המעשן יופיע‬
‫"כמו הריסון פורד, מרגיש בפרנטיק‬
‫"טנטרי כמו סטינג תמיד מספק, כמו חטיף סניקרס‬
‫"עושה סרטים מטורפים כמו קורוסאווה טוב, לא‬
‫"אבל אילו כן, עם סמוראים‬
‫"אשדרג למחבטי גולף עם בליטות זעירות‬
‫"רק כדי שלא יעופו לי מהיד אחרי החבטה‬
‫"אכנס לקצב עם סיילור מון כי שם כל היפות של האנימה‬
‫"שמבלבלות אותי‬
‫"איך אני אשם אם את מצחיקה כשאת כועסת‬
‫"משתדל שלא לחייך ולא נעים לי‬
‫"אני הטיפוס שצוחק בהלוויות‬
‫"לא מבינה מה כוונתי? תביני בקרוב‬
‫"יש לי נטייה לומר מה עובר בראשי‬
‫"יש לי היסטוריה של איבוד חולצות חלף שבוע מאז שהסתכלת עליי‬
‫"שמטת את ידייך לצדדים ואמרת, 'מצטערת'‬
‫"חמישה ימים מאז שצחקתי עלייך‬
‫"ואמרתי שעשית בדיוק מה שחשבתי שתעשי‬
‫"שלושה ימים מאז הסלון‬
‫"הבנו ששנינו אשמים אבל מה אפשר לעשות?‬
‫"אתמול רק חייכת אליי‬
‫"כי יעברו עוד יומיים עד שנתנצל‬
‫"אצטדיון בירצ'מאונט הבית של טורניר רובי"‬
‫אני חושב שאירגע קצת בחדר.‬
‫בסדר. גם אני.‬
‫זה בסדר אם הוא יבוא איתי?‬
‫כמובן.‬
‫היי, ניפגש אח"כ.‬
‫בסדר, ביי.‬
‫מרב, בוא.‬
‫היי.‬
‫בא לך ארוחת ערב אח"כ?‬
‫ראיתי מקום סיני חמוד בפינה.‬
‫אפשר לעשות טייק-אאוט. - כן, בטח.‬
‫הלו? - היי, היי.‬
‫בסדר.‬
‫אז בקיצור,‬
‫אני חושבת שעדיין יש לי רגשות כלפי ראס,‬
‫ואני רק צריכה שתגידי לי שאני משוגעת‬
‫ושתגידי לי להפסיק לחשוב עליו, ברגע זה.‬
‫אני מצטערת, אני לא יכולה.‬
‫מה? למה?‬
‫כי אתם מושלמים ביחד.‬
‫לא הייתי צריכה להתקשר אלייך.‬
‫תשמעי, אנה. ברור שלא תדברי איתי בפתיחות.‬
‫ותדעי לך שאני יודעת למה.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫את מתחמקת ממני כי קשה לך להיות בסביבת ילדים.‬
‫לא, זה...‬
‫זה לא... זה לא נכון.‬
‫זה כן נכון, וזה בסדר.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫ואני יודעת שזה מבאס ושזה כואב,‬
‫וקשה לי לדמיין איך מרגישים כשמגלים שאי אפשר להיכנס להיריון‬
‫כשאני יודעת כמה רצית את זה.‬
‫אבל אני גם יודעת בנשמה שלי שראס היה טוב לך.‬
‫ועדיין יכולים להיות לכם חיים נפלאים יחד.‬
‫את לא חושבת?‬
‫אנה?‬
‫- חסר לך משהו? כאן אם בא לך לקפוץ... -‬
‫שלום, מרב.‬
‫היי. - היי.‬
‫מה נשמע?‬
‫תודה.‬
‫חיפשתי את זה בכל מקום.‬
‫שאלתי אותו איפה השאיר את זה, אבל הוא לא זכר.‬
‫אני מבינה. היה אירוע פיצוץ. כאוס.‬
‫יותר מדי הב-גריטות, כנראה.‬
‫היי, לולס.‬
‫הם שמחים לפגוש זה את זה.‬
‫מרב בדרך כלל לא ישיר כל כך.‬
‫לולי כן.‬
‫אבל מרב נאה כל כך. אי אפשר להאשים את הבחורה.‬
‫אני יודע, כלומר, מה הבחורה תעשה?‬
‫תודה רבה ששמרת על זה בשבילנו.‬
‫כן. - מרב. מרב!‬
‫אתה רוצה להישאר לבירה?‬
‫כן, בטח. תודה. - כן? בסדר.‬
‫אפשר להשאיר אותם לבד?‬
‫כן, נראה לי שהם יסתדרו.‬
‫אני לא בוטח בלולי.‬
‫אני רק אומר שזה מרשים מאוד, מה שהצלחת לעשות.‬
‫לא.‬
‫לא, אני בסך הכול מארגנת מסיבות.‬
‫כן, אבל מארגנת מסיבות מדהימה. לא סתם מארגנת מסיבות.‬
‫אימא נהדרת ואימא נהדרת לכלב.‬
‫תראי מה הצלחת לעשות.‬
‫כלומר, כל מה שבנית.‬
‫זה ממש מגניב.‬
‫אני אפילו לא מצליח לסדר את דירת ה-20 מ"ר שלי.‬
‫לא, גם אני הייתי במצב כזה.‬
‫כן, זה די קשה.‬
‫את פשוט צריכה להתגאות בעצמך.‬
‫איש מעולם לא אמר לי את זה.‬
‫זה אדיב מאוד.‬
‫כמה זמן תישאר כאן?‬
‫עד מחר.‬
‫כן, אנחנו נוסעים על הבוקר. - זה ממש, ממש בקרוב.‬
‫עכשיו תצטרך לבוא לבקר.‬
‫כן, אנחנו צריכים.‬
‫מה קרה? - אני מצטער.‬
‫אני מצטער. אני...‬
‫- הב-ריוקי -‬
‫עבודה טובה, מאפין.‬
‫היי. מה אפשר להציע לך?‬
‫מרב.‬
‫מרב!‬
‫חבר?‬
‫מרב!‬
‫בוא הנה.‬
‫מרבי!‬
‫מרב!‬
‫אלוהים.‬
‫תודה לאל.‬
‫חבר.‬
‫חשבתי שטבעת.‬
‫איש קטן.‬
‫מזל שהוא ידע איפה החדר שלי.‬
‫כן, באמת מזל.‬
‫בפעם הבאה שתרצה לבלות את הערב עם החברה החדשה,‬
‫למה שלא תגיד לי, כדי שאקח אותו.‬
‫איך את יודעת איפה הייתי?‬
‫איך הוא קיבל חזרה את עניבת הפרפר?‬
‫נכון.‬
‫למה עשית את הדבר הזה במכונית?‬
‫איזה דבר? - הקטע עם היד.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מניחה שפשוט...‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫אולי הבנתי לא נכון.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה.‬
‫לא יכול לעשות מה? - את זה!‬
‫אלוהים, זה משגע אותי.‬
‫יש לך מושג כמה קשה זה היה?‬
‫להרגיש בודד בטירוף ולדעת שהדבר היחיד שנותר לי בחיי‬
‫הוא כלב שיותר מדוכא ממני.‬
‫ולפתע את כאן איתי,‬
‫ואני רק חושב על כמה גרוע התמודדתי‬
‫עם כל מה שקרה בינינו, וכמה...‬
‫אידיוטי זה היה מצידי לנסות לשפר את הרגשתך,‬
‫כי איך אפשר לשפר את הרגשתך?‬
‫אבל שנאתי לראות אותך עצובה, מבינה?‬
‫ורציתי להעלים את זה, ולא ידעתי איך.‬
‫אני מצטער כל כך שלא נזכה לפגוש את ילדינו‬
‫ולדעת איך הם נראים.‬
‫אני יודע כמה זה היה חשוב לך, וזה ריסק גם אותי, בסדר?‬
‫ואת נסגרת בפניי, אנה.‬
‫הפסקת לדבר איתי, לחלוטין, בן לילה.‬
‫לא הצלחתי לתקשר איתך.‬
‫וזו לא הייתה מהות הקשר שלנו, והרגשתי שהחלטת שכן,‬
‫אבל היינו הרבה יותר מזה.‬
‫אתה רוצה לדעת למה אחזתי לך ביד?‬
‫בטח.‬
‫שכחתי כמה כיף לי איתך.‬
‫אני מצטערת שלא רציתי לדבר. אני...‬
‫זה היה קשה מדי.‬
‫כשאת.... כשאת רואה את...‬
‫את הרחם שלך על הצג המטופש,‬
‫וזה פשוט...‬
‫ריק...‬
‫הרגשתי כל כך חסרת תועלת ואשמה.‬
‫אנה.‬
‫ו...‬
‫אני מרגישה שאכזבתי אותך ושזאת...‬
‫זאת אשמתי. - זאת לא הייתה אשמתך.‬
‫אפשר פשוט להתחיל מחדש?‬
‫העניין הוא, כן,‬
‫בפעם הבאה שיהיה קשה, איך נדע...‬
‫איך נדע שנצליח לעבור את זה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫פשוט נדע.‬
‫תביני, אני לא בטוח שאני מאמין בזה.‬
‫אני מצטער.‬
‫אז אני אקפיץ אותו בסוף השבוע?‬
‫אפשר להגיד משהו?‬
‫את מוכנה לתת לי להוציא את זה לפני שתגידי לא?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫אז עניין המשמורת המשותפת הזה לא עובד.‬
‫לא בשבילי, לא בשביל מרב.‬
‫ואני יודע שזה לא מה שאנחנו רוצים.‬
‫הוא צריך בית אחד, אנה. הוא צריך בית משלו.‬
‫זה מה שהבטחנו לו‬
‫כשקיבלנו אותו. - מה?‬
‫אני אוהב כל כך את הכלב הזה.‬
‫את יודעת.‬
‫הרעיון שהוא לא יהיה בחיי נראה...‬
‫בלתי אפשרי.‬
‫מה אתה מנסה לומר?‬
‫אני אוהב אותו וקשה לראות אותו ככה...‬
‫אז אני רוצה שתיקחי אותו.‬
‫לא, לא ארשה לך לעשות את זה. - כן, תרשי.‬
‫זה מה שהוא צריך, ומה שאנחנו צריכים.‬
‫אחרת, לא נצליח להתקדם הלאה. ואני לא...‬
‫לא אתקדם הלאה‬
‫אם אמשיך להגיע לדירה שלך בכל שבוע ולראות אותך...‬
‫מתנהגת כמו עצמך.‬
‫אני אוהב אותך, חבר.‬
‫בסדר.‬
‫ביי. ביי, מרב.‬
‫אפשר לדבר על זה לפחות?‬
‫לא, זה נגמר.‬
‫בבקשה.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫אתה רוצה לראות?‬
‫טוב, חברים. העבודה האחרונה לפני החגים.‬
‫יש!‬
‫בואו נראה, יש לכם...‬
‫עשרים דקות.‬
‫בהצלחה. אתם בקיאים בחומר.‬
‫ואם אתם לא בקיאים, טוב,‬
‫בתמונה הגדולה,‬
‫זה לא ישנה כהוא זה, אז... כן.‬
‫בסדר, תתחילו.‬
‫היי, גבר. - היי, דז.‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫כן, בסדר. יותר טוב, תודה.‬
‫כן, הסטרפטוקוקוס הזה ממש אכזרי.‬
‫כי אתה יודע, עברתי בדירה שלך.‬
‫לא הייתה תשובה.‬
‫לא, כי... נכון, כי היה לי...‬
‫האנטיביוטיקה ממש מפילה אותך.‬
‫תגיד לי איפה באמת היית?‬
‫מה כוונתך?‬
‫המרבינייטור?‬
‫מצטער, לא נשמע מוכר.‬
‫אתה לא יודע על מה אני מדבר? - לא.‬
‫וואו, כי 28,000 העוקבים החדשים שלך יתבאסו לשמוע את זה.‬
‫ההרפתקאות של מרב ב"הילולת יום ההולדת על החוף"‬
‫לפי "ג'וס-מסיבות-מושלמות".‬
‫ובכל הנוגע לעוקבים החדשים שלך,‬
‫תראה מי הם.‬
‫מה עבר לך בראש, בנאדם?‬
‫לקחת את הכלב לחופשה? - הכלב שלי היה מדוכא!‬
‫אתה בתורנות ריתוק, בסדר?‬
‫בסדר. תראה לי. - בסדר?‬
‫תפסיק לצמצם עיניים.‬
‫אני לא מצמצם.‬
‫אתה כן. - ככה אני מביט בדברים.‬
‫תעשה בדיקת עיניים. - בסדר.‬
‫אל תזוז.‬
‫לא לזוז.‬
‫אמרת שזה יהיה דגדוג עדין.‬
‫לא לזוז! אלוהים!‬
‫טוב, סיימנו?‬
‫תודה.‬
‫החדשות הטובות הן שאתה יכול לראות,‬
‫אבל רק עד שני מטר קדימה.‬
‫תרכיב את אלה.‬
‫הנה המרשם שלך‬
‫והחשבון שלך.‬
‫כן.‬
‫קצת קישוטים...‬
‫- מאחלים לכם חג מרב-ולד בראס טוב וש-אנה טובה! -‬
‫היי.‬
‫ברוך הבא לקרן "הצל חבר פרוותי".‬
‫אתה מחפש חבר פרוותי חדש?‬
‫כן, משהו כזה.‬
‫רגע. היית כאן בעבר.‬
‫מרב, נכון?‬
‫נכון. זיכרון טוב.‬
‫מה שלום הקטנצ'יק?‬
‫כן...‬
‫כן, הוא נהדר.‬
‫מדהים. - לא אמורים להיות לנו מועדפים,‬
‫אבל אני זוכר שאימצתם אותו. נחמד כל כך פשוט...‬
‫פשוט לדעת שכלב הולך לבית מלא באהבה.‬
‫כן.‬
‫כן, כן.‬
‫בסדר.‬
‫אז בוא נמצא לך כלב חדש.‬
‫כן, בוא.‬
‫לא תאמין מה עברו כמה מהחבר'ה האלה.‬
‫כלומר, קשרים הרוסים, משפחות הרוסות.‬
‫את ברונו כאן השאירו בתוך שקית.‬
‫אבל אתה יודע,‬
‫כל מה שהם צריכים זה קצת אהבה, נכון?‬
‫כן, מי לא?‬
‫קנדילישס ממש מתוקה.‬
‫כלומר, היא דברנית.‬
‫כוונתך שהיא נובחת.‬
‫אבל לא הייתי אומר שבקטע רע.‬
‫אז...‬
‫גיזמו סופר חכם.‬
‫כמה חשובים לך הרהיטים שלך?‬
‫ככל שאני חושב על זה יותר, אני לא בטוח‬
‫שזה הדבר הנכון כרגע. נראה לי שמוקדם מדי.‬
‫אוי, לא.‬
‫בבקשה. - מה? מה?‬
‫זה פשוט...‬
‫כשאתה זה שצריך לקחת אותם לווטרינר‬
‫כי הם חרגו כאן ממגבלת הזמן‬
‫ואיש לא אימץ אותם...‬
‫בסדר.‬
‫אז את יודעת,‬
‫זה המקום.‬
‫אני יודע שזה לא נראה משהו,‬
‫אבל אי אפשר להיות בררנים. נכון, אנג'לינה?‬
‫אני אעשה לך סיור.‬
‫זה הסלון שהוא גם המטבח.‬
‫מה? אל תסתכלי עליי ככה.‬
‫למה את מצפה ממשכורת של מורה?‬
‫זאת המיטה היפה שלך.‬
‫תיכנסי.‬
‫בסדר. טוב...‬
‫ננסה את זה אחר כך.‬
‫נאמר לי שזה נעים ונוח.‬
‫פליק, פליק.‬
‫לגרש בפליק את הצער.‬
‫המבט הזה מגיע לי.‬
‫חטיף!‬
‫ארוחת ערב!‬
‫טיול!‬
‫תפסי!‬
‫את מוכנה לאחד והיחיד,‬
‫מר דוב!‬
‫כן!‬
‫קדימה. קדימה, תביאי.‬
‫כן! כן!‬
‫לא!‬
‫חג המולד מעבר לפינה.‬
‫אני חושבת שזה בסדר.‬
‫קדימה.‬
‫מרב!‬
‫זה אתה.‬
‫תראה, כמה חמוד!‬
‫נראה מה קיבלתי.‬
‫מה קורה? אל תגידי לי שגם את מרגישה בודדה.‬
‫את מתגעגעת לחברייך במקלט לכלבים?‬
‫את לא רוצה לשחק בתפיסות.‬
‫את לא רוצה להתכרבל.‬
‫את בקושי אוכלת.‬
‫אני לא חושב שתרצי את הרפש-על.‬
‫באמת?‬
‫רוצה לנסות את זה?‬
‫בסדר, הנה לך.‬
‫על אחריותך.‬
‫אין מצב.‬
‫"מרב, אם אתה מרגיש על הפנים,‬
‫"תאכל ירקות ותהיה בעננים."‬
‫היי! - היי!‬
‫אלה באגטים?‬
‫כן.‬
‫מרחתי חמאה על הלחם שלך.‬
‫היא נוחרת חזק כל כך.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫מי נוחר ככה?‬
‫בואי אלינו בחג המולד.‬
‫מה, חג המולד? מה? לא. - כן, בואי.‬
‫דזמונד...‬
‫כנראה לא ישרוף שוב את ההודו.‬
‫לא, בפעם האחרונה שבאתי לארוחת ערב, דזמונד שרף אפונה, בסדר? אפונה.‬
‫את לא צריכה לרחם עליי.‬
‫בסדר? אני בסדר.‬
‫לא, את לא.‬
‫את הולכת להיות לבד בחג המולד.‬
‫זאת הצעה ממש מקסימה,‬
‫אני מעריכה אותה, אבל... - בבקשה.‬
‫אני... - יהיה נחמד.‬
‫הייתי שמחה לבוא. אני פשוט...‬
‫בסדר.‬
‫אני אבוא.‬
‫ואם את רוצה שאשגיח על הילדים‬
‫בזמן שדזמונד שורף את תרנגול ההודו, אני...‬
‫אני יכולה.‬
‫זאת עשויה להיות מתנת חג המולד האהובה עליי אי פעם.‬
‫תודה.‬
‫בחייך, אנג'לינה,‬
‫את חייבת להשתין.‬
‫בואי, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫בשבילי?‬
‫אני שם לזה סוף.‬
‫חייבים ללכת להשתין.‬
‫יוצאים להשתין.‬
‫כן, אנחנו משתינים. משתינים!‬
‫רואה?‬
‫אמרתי לך שכדאי ללכת לפארק.‬
‫זה הפארק האהוב על מרב.‬
‫מה דעתך שנאכל חטיף?‬
‫את אוהבת בייגל?‬
‫יופי. גם אני.‬
‫הנה, בואי הנה.‬
‫טוב, בואי ננסה בלי רצועה, בסדר? שבי.‬
‫אני אשחרר אותך.‬
‫תישארי, תישארי.‬
‫מושלם. בואי נלך.‬
‫לאט יותר. חכי.‬
‫תישארי איתי. אנג'לינה! תעצרי!‬
‫תעצרי מיד! תעצרי. רגלי!‬
‫רגלי! אנג'לינה, תעצרי, אנג'לינה!‬
‫אנג'לינה!‬
‫אנג'לינה, תעצרי, תעצרי!‬
‫תעצרי! רגלי!‬
‫אנג'לינה!‬
‫אנג'לינה, תעצרי!‬
‫אנג'לינה, בבקשה, בבקשה.‬
‫תעצרי. תישארי.‬
‫בואי. כן, כן.‬
‫אלוהים.‬
‫כלבלבה משוגעת שכמותך.‬
‫את לא יכולה לברוח ככה.‬
‫בואי.‬
‫אלוהים, זה...‬
‫ראס.‬
‫היי.‬
‫היי. - מה אתה עושה כאן?‬
‫אני מטייל עם הכלבה שלי.‬
‫הכלבה שלך? - כן.‬
‫זאת אנג'לינה.‬
‫אנג'לינה.‬
‫היא הגיעה מ...‬
‫קרן "הצל חבר פרוותי".‬
‫כן.‬
‫אפשר?‬
‫כמובן.‬
‫היי, חבר, מה שלומך? התגעגעתי אליך.‬
‫מה שלומך?‬
‫אתה...‬
‫מרכיב משקפיים.‬
‫קניתי משקפיים, כן.‬
‫מתברר שיש לי ראייה גרועה מאוד.‬
‫אני מופתע שלא עודדת אותי לבדוק את העיניים מתישהו.‬
‫הם נראים ממש טוב. הולמים אותך.‬
‫את חושבת?‬
‫תודה.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫כן, גם אותך. חג מולד שמח.‬
‫חג מולד שמח.‬
‫אנה?‬
‫כן?‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫כן?‬
‫ומרב?‬
‫הוא בסדר.‬
‫קצת...‬
‫עצוב?‬
‫כן, כאילו...‬
‫משהו חסר.‬
‫כי העניין הוא, כן,‬
‫אני לא יכול להפסיק לחשוב על כמה שאני אוהב...‬
‫אני חושב שתמיד אוהב, ו...‬
‫למשך שארית חיי, אתחרט על זה אם לא אומר...‬
‫למרב?‬
‫לא, אנה, לך.‬
‫אני מתגעגע אלייך כל כך.‬
‫אני מתגעגעת אליך כל כך, מדי יום ביומו.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫חשבתי שאוכל לחיות בלעדייך‬
‫ושזה היה הצעד הנכון עבורנו.‬
‫זה לא טוב יותר, זה נורא.‬
‫זה הכי נורא.‬
‫הכי נורא.‬
‫ואני באמת חשבתי‬
‫שאם אארגן את החיים שלי ואתאפס על עצמי,‬
‫וגם אחרי שעשיתי את זה, אני...‬
‫ועודני.‬
‫עשית את זה? - כן.‬
‫יש לי חוצצים למגירות.‬
‫מי אני?‬
‫ניגנתי בגיטרה שאבא בנה לי. - לא נכון.‬
‫כן. - מי את?‬
‫לא יודעת.‬
‫מסתבר שצדקת.‬
‫החיים פשוט יותר כיפיים איתך.‬
‫אמרתי לך. ואתה יודע מה?‬
‫אני לא רוצה שהלהקה שלנו תיקרא "הטעויות".‬
‫לא רוצה. - לא רוצה.‬
‫מה דעתך על...‬
‫"הצמודים לנצח"?‬
‫זה נדוש כל כך.‬
‫אבל אפשר לעבוד על זה. - כן.‬
‫בסדר.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫היי, מרב.‬
‫סוודר יפה, חבר.‬
‫טוב, עדיין לא ראית כלום.‬
‫- אנה -‬
‫טוב, רק שתדעי.‬
‫אין מצב.‬
‫- ראס -‬
‫זה מטורף כל כך.‬
‫חמודה כל כך. היא טובה.‬
‫היא טובה.‬
‫תקבלי סוודר מהר מאוד, אנג'לינה.‬
‫נכון מאוד. אל תדאגי.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אז הלהקה הזאת...‬
‫כן, נראה לי שאהיה הגיטריסטית המובילה,‬
‫כי אני מנגנת בגיטרה עכשיו. - כן.‬
‫כמה פעמים ניגנת? - פעם אחת. כן.‬
‫אז כמה אקורדים את מכירה?‬
‫שלושה, אבל שולטת בשניים.‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫אני חושבת...‬
‫אולי אפשר לקרוא לנו "המנסים שוב".‬
‫אהבתי.‬
‫רגע, מה מרב יעשה בלהקה?‬
‫סולן, כמובן.‬
‫גם את, אנג'לינה.‬
‫תוכלי להיות זמרת ליווי.‬
‫- הסוף -‬
‫- כמעט... -‬
‫מרב‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬
‫בקרת כתוביות מירן קראוס‬