Som mennesker har vi oppdaget mye nytt på planeten.
Vi har vært på månen.
Men det er nesten ingen som har reist innover i magen sin.
Vi føler mye skam om magen.
Men den påvirker så mye av helsa vår.
Hva vi føler, om vi er overvektige eller ei,
hva slags sykdommer vi kan få, hvordan immunforsvaret styrkes,
og med det, retningen i livet.
Nasjonen fikk karakterer i overvekt i dag, og landet strøk.
- Kolorektalkreftrater. - Hjertesykdommer.
- Irritabel tarm-syndrom. - Diaré!
-Økning av autisme. - Depresjon og angst skyter i været.
- Hva er sunt? - Hvorfor er det vondt å spise?
- Hvordan blir jeg sunn? - Hvorfor kan jeg ikke gå ned i vekt?
Hvorfor vet jeg ikke hva som er bra for meg?
Hvordan blir magen bedre?
Må jeg bruke 100 dollar i måneden på tilskudd?
Vi får mye informasjon kastet etter oss.
Hva er det? Diett? Karbohydrater? Mangel på diett?
Om du bare ser på magen, så blir det så mye enklere å forstå.
Vi tenker bare på magen som det stedet bæsjen kommer fra.
Men det er sentrum av en biomedisinsk revolusjon.
Sykdommer, som angst og depresjon, kreft,
autisme, Parkinsons, har alle med magen å gjøre.
Ny vitenskap, bare toppen av isfjellet. Det er 97 % igjen å oppdage.
ISKREM
Vi nærmer oss et punkt der vi kan definere mer presist hva vi burde spise.
Tarmen er fleksibel. Den endrer seg når vi endrer hva vi spiser.
Når vi har innser det, så endrer alt seg.
HACK HELSEN DIN: MAGENS HEMMELIGHETER
MANNHEIM I TYSKLAND
Frem til jeg var 16 eller 17 år var jeg like forvirret av magen som alle andre.
Jeg tålte ikke laktose. Jeg hadde en hudsykdom.
Jeg ble plutselig lubben som barn, selv om det ikke var noen opplagt grunn.
Så jeg leste mye om tarmen
og skjønte at om man ser på organet, så finner man mange av de svarene.
En morgen kom romkameraten min inn på kjøkkenet og spurte:
"Du elsker tarmen. Du snakker om den hele tiden.
Hvordan funker bæsjing?" Det ante jeg ikke.
Jeg gikk på rommet mitt og så i tre bøker,
og da jeg fant det ut, tenkte jeg: "Hva? Selv dette er skikkelig kult."
Det er ingenting å skygge unna. Alt sammen er kult.
Vi føler mye skyld og skam når det kommer til magen vår.
Det er helt vilt når du tenker over det,
for det er organet som holder deg i live.
Så fort du kan noen få fakta, så får du mye respekt for den.
Vitenskap kan hjelpe oss med spørsmål om helsa vår.
Jeg husker første gang med professor Krammer, og han sa:
"Ser du? Alle er like på innsiden."
Vi begynner med spiserøret. Det sender mat ned til magesekken,
som sender det videre til tynntarmen.
Det som er igjen, går til tykktarmen.
Det vi virkelig ikke trenger, kommer ut av rumpehullet.
Så er vi ferdige.
Tarmforskning har vært det mest populære området i biomedisin
det siste tiåret.
Det er den manglende puslespillbiten.
Magen påvirker hele kroppen.
Den kan til og med påvirke hjernen.
Jøss!
Vi har visst i hundrevis av år at det er kjempeviktig.
Vi må bare se på språket vårt.
Når vi er skuffet, får vi magesår. Når vi er modige, har vi is i magen.
Er vi nervøse, får vi sommerfugler i magen.
Magen er den andre hjernen.
Jøss!
Fra et evolusjonært perspektiv
har hjernen aldri funnes uten signaler som kommer fra magen.
Jeg blir svelget av magen min.
Det er magen som kjemper tilbake.
Hele dette forskningsområdet snur moderne medisin på hodet.
Dette er en utstilling basert på en bok som søsteren min og jeg skrev om magen.
Hensikten er bare å vri innsiden ut.
Dette er nok bedre.
Dette er mye riktigere, når du ser på det sånn.
Fordøyelseskanalen er ikke rett.
Den er litt skjev her og der.
Magen, for eksempel, er sånn.
Oppå toppen er det en luftboble.
Når du har mye luft i magen og vil få den ut, så ligg på venstre side
fordi luftboblen da kan komme ut ganske enkelt.
Og om jeg da var en matbit og kom frem til tynntarmen,
så vil alle disse foldene og tottene stikke ut og, og så ville jeg...
Jeg kunne blitt fordøyd og absorbert inn i blodet.
Det som er interessant, er at vi ikke kan fordøye på egen hånd.
Vi trenger mikrober for å gjøre det ordentlig.
Det minste viruset jobber med de små bakteriene,
med den mye større gjærsoppen og med det superstore mennesket,
og det er det vi kaller mikrobiomet.
De fleste tror at bakterier er dumt,
men faktisk så gjør 99 % av dem oss ingenting,
og noen kan til og med hjelpe oss.
Noen bakterier har viktigere roller enn vi kunne tenkt oss.
Om vi lar dem leve på oss, så vil de gjøre ting for oss.
De hjelper med å fordøye maten.
Nam!
De hjelper med å roe ned betennelser og gjøre immunforsvaret
mindre tilbøyelig til å forårsake autoimmune sykdommer.
Omtrent 70 % av immunforsvaret bor i magen.
Bakteriene trener opp det immunforsvaret
til å reagere på skadelige organismer som kan ha en konsekvens for helsen.
De hjelper å produsere kjemikalier vi ikke kan.
Mikrober kan skape hormoner, og de kan gjøre at vi kjenner sult eller metthet.
De kan kommunisere med hjernen og med andre organer.
De former hjernen tidlig i livet og når vi blir eldre.
Om du ser på genene som vi har i og på kroppen,
så består vi av mer enn 99 % mikrober.
Vi tror ofte at det er våre menneskelige gener som bestemmer helsa,
men vi vet nå at det er mikrobiomet som står sentralt med tanke på overvekt,
depresjon, allergier eller hvor stresset eller avslappet du er.
Vi vet ikke hvor stor del det spiller.
For noen kan det være veldig relevant, og for andre kan det være mindre.
Opptak én.
Takk.
Vi vil kanskje ikke innrømme det, men alle har problemer i magen nå og da.
Folk har ulikt forhold til mat, sykdom,
respons til medisin og den totale livshistorikken.
Om jeg spiser noe som ikke er grønnsaker,
får jeg vondt i magen, og det gjør jobben veldig vanskelig.
Du innser hvor mye du tok for gitt.
Noe så enkelt som å kunne bæsje.
Jeg måtte lære meg å være takknemlig for små ting.
Jeg prøver å kontrollere vekten min,
men jeg går ned mye, og så går jeg opp enda mer.
KONKURRANSESPISEREN SOM IKKE FØLER SULT
Jeg hører folk si de er sultne,
og de ser glade ut når de har spist.
Jeg er misunnelig på dem fordi jeg ikke kan føle sult.
Vi prøver å forstå hva som skjer med all denne variasjonen
som gjør folk så ulike.
Vi tror at mikrobiomet er nøkkelen.
For at vi skal forstå forskjellene
må vi først se på hvor mikrobiomet vårt kommer fra.
Du er født stort sett uten mikrober.
Mikrober koloniserer deg når du kommer til verden.
Når vi blir født, så begynner alt for alvor.
Når en baby blir født vaginalt,
blir den utsatt for bakteriene i morens vagina.
Når du da kommer ut, så ser ansiktet ned mot rumpa.
Du får også noen tarmbakterier fordi du er så nær rumpa
at du allerede får dine første mikrobekolonister.
De begynner å gjøre dette til et beboelig sted for andre mikrober.
Vi former mikrobiomet vårt med alle små valg og eventyr
som vi drar ut på i livet.
Hvem vi kysser, hva vi putter i munnen, hvor vi reiser.
Maten du spiser, forholdet du har til dine søsken,
om du har kjæledyr.
Trening, stress, erfaringer som barn, om du hadde det vanskelig eller ikke.
På grunn av dette har alle et unikt mikrobiom.
Det er en slags samling av mikrobielle minner.
Å vite at mikrobiomet kan være nøkkelen til helse er spennende,
for du kan ikke endre genene,
men alle har evnen til å endre egne mikrober
gjennom enkle endringer i dietten og livsstilen vår.
Utmerket fettete. Herregud.
Det industrialiserte mikrobiomet er nok ganske usunt
og presser oss kanskje mot mange vanlige og alvorlige sykdommer.
Det kan ende i mange av disse kroniske sykdommene som er utbredt
som overvekt, diabetes,
økt blodtrykk og matallergier.
Måten vi tenker på sykdommer må endres.
Store forandringer i miljøet,
vestlig diett, måten barn er født på,
keisersnitt, morsmelkerstatning,
sanitære forhold, antibiotika,
alt det leder til redusert mikrobiomvariasjon.
Det er det vi ser i det industrialiserte mikrobiomet.
Jeg ble født med keisersnitt og ble ammet i en uvisst periode.
Jeg løper alltid etter barna eller jobben og er alltid kjempestresset.
Fem ganger Nathan's-mester, Takeru Kobayashi!
Jeg tror ikke det er noe sunt
ved det jeg gjør.
Jeg lurer på hvor mye jeg har skadet kroppen min.
Det får deg til å lure på hvordan det påvirker helsen
og hva det gjør med mikrobiomet.
Vi har mistet hundrevis av arter i magen vår. De er utryddet.
Vi innser nå at den viktigste faktoren
i det å avgjøre helsa til mikrobekolonien er dietten din.
Det er mange store mangler i den typiske amerikanske dietten,
selv den typen som er sunn.
I USA kommer nesten 60 % av alle kalorier spist
fra ultraprosessert mat.
Maten er ultraraffinert.
Alle næringsstoffer i de originale naturlige ingrediensene fjernes,
og så tilsetter de alle typer kjemikalier
og store mengder sukker.
Men folk er forvirret over hva de kan spise, for det ser sunt ut,
FORMET PASTA I TOMATSAUS 1 AV DINE 5 OM DAGEN
og derfor sunt, eller ekstra vitaminer.
UTEN SUKKER! UTEN KALORIER! BARE VITAMINER!
INGEN TILSATT SUKKER
er det vanskelig å finne ut hva de faktisk inneholder.
Denne var ikke dum.
Ikke? Jeg så på den. Den har masse sukker.
Har den? Det så jeg ikke.
Det er 30 % sukker. Jepp.
Denne her er fullpakket av fiber,
med frukt og nøtter, mørk sjokolade, havsalt.
Ved første øyekast ser det bra ut.
Når du ser på ingrediensene, så ser du at det er for mye sukker.
Ser du? Jeg ble lurt.
Det er vanskelig å vite hva du burde spise,
for du går på butikken,
og listen over pulvere og drikker og ting du trenger bare vokser.
-Kan klorofylltilskudd forebygge kreft? - Medisinsk sopp.
- Rødvin er bra for deg. - Probiotika for vagina.
Spirulina. Adaptogener. Sjokolade. Kollagen. Blåbærekstrakt. Kaffe!
Så ja, jeg synes matverden og velværekulturen er utrolig forvirrende.
I dag skal vi lage teriyaki-kylling.
Vi har rød hvitløk, ingefær,
sukker, soyasaus, sesamolje og løk.
Du har mye selvtillit, må jeg si.
Jeg var trygg på matlaging da jeg var fire.
Litt soyasaus, mye ingefær, for vi får ikke nok av den ingefæren.
All hvitløken, for du kan ikke få nok hvitløk heller.
Matlaging og mat ligger i blodet.
Jeg har gjort det siden jeg var liten.
Nå er det min lidenskap, kunst og karriere.
Jeg fikk min første Michelin-stjerne da jeg var 23 år.
Jeg var "heiteste kokk" i Eater-magasinet. Helt teit at det var en greie.
Men du føler trangen til å underbygge bildet
av den søte goter-konditoren med tatoveringer.
Det lå så mye press på meg,
så jeg lot det komme ut av kontroll.
Jeg hadde alvorlig anoreksi i en lang periode.
Men nå har spiseforstyrrelsen min blitt til ortoreksi,
der jeg er helt besatt av velvære og maksimal ernæring.
Så dette er guarana, suma, reishi, løvemanke,
cordyceps, spirulina, chlorella, moringa.
Jeg spiser masse grønnsaker og tar tilskudd
via drikker og pulvere, som Internett sier at jeg kanskje trenger.
Jeg har tatt mange ting ut av dietten min og prøvd å gjeninnføre "artig mat".
Men når jeg spiser sukker, svinekjøtt, smør, sånne ting,
føler jeg meg oppblåst og kvalm i tre-fire dager etterpå.
Det er tungt, for jeg prøver å reparere forholdet mitt til mat.
Når det føles som at kroppen din forråder deg,
er det vanskelig å komme forbi det.
Jeg vil til syvende og sist vite hva jeg burde spise
eller hva jeg ikke burde spise.
Og hva som er sunt for meg konkret.
Når pasienter spør: "Hva gjør mikrobiomet sunt?",
sammenligner jeg det med en skog.
Du kan ikke bare plante noen sunne planter og forvente at alt endrer seg.
En skog trenger en sunn balanse der plantene og livet
kan ha det behagelig
med lyset, vannet, næringen i jorda og fungere sammen.
Tarmbakteriene våre vil bare ha noen få gram fiber
fra grønnsaker og frukt hver dag.
Det er rart at det er så vanskelig for oss å gjøre det.
Nåværende anbefaling i USA sier
at vi burde spise 28 til 40 gram kostfiber per dag.
Og vi spiser bare i gjennomsnitt 15 gram i USA.
Mikrobiomforskere begynner å innse
at vi kanskje burde spise over 50 gram om dagen.
HVOR MYE FIBER HAR VISSE MATVARER?
FIBER I 250 GRAM HVIT RIS 0,6 GRAM
FIBER I 1 BIFF 0 GRAM
FIBER I 250 GRAM GULRØTTER 3,1 GRAM
FIBER I 250 GRAM KOKT HAVREGRØT 4,0 GRAM
FIBER I 250 GRAM KOKT SPINAT 4,3 GRAM
FIBER I 250 GRAM HAKKET BROKKOLI 5,0 GRAM
FIBER I 250 GRAM GRØNNE ERTER 7,0 GRAM
FIBER I 250 GRAM AVOKADO 10,0 GRAM
FIBER I 250 GRAM MANDLER 16,0 GRAM
FIBER I 250 GRAM BØNNER/LINSER 16,1 GRAM
FIBER I 250 GRAM TØRRE CHIAFRØ 40,0 GRAM
Hvor mye fiber er det i en pølse?
Hva? Null gram!
Om du har kjøtt på tallerkenen eller ei,
om du er veganer eller ei, spiller ingen rolle.
Nøkkelen er å spise planter i alle former,
så mange som du kan, for å mate mikrobene dine.
Hvorfor må jeg spise grønnsaker?
Jeg liker å forstå dette. Det er mye næring i det,
og ikke så mye skadelig som i behandlet mat.
Men om kroppen din var gjennomsiktig foran
så kunne du sett fordøyelsen og veldig enkelt sett
forskjellen på behandlet mat og grønnsaker.
Med behandlet mat ser du
at i de første centimeterne i tynntarmen så blir alt absorbert inn i blodet.
Det kommer et sukkerrush i blodomløpet, og vi må pakke det raskt inn i cellene.
Det er ganske stressende for kroppen,
for hvor skal jeg lagre alt sukkeret?
Det må sendes overalt.
Men med fibrene i grønnsaker så er det mer stabilt.
Det blir tatt litt lenger, og så går det litt opp og enda litt lenger.
Det lander til og med i tykktarmen og er en god matkilde for mikrobene der.
Nydelig!
Det er en helt annen type fordøyelse.
Som en lang spasertur i stedet for sprint.
Om magemikrobiomet er variert og har mange typer bakterier,
så har det mange flere muligheter
til å reagere på det livet gir oss.
Kobayashi fortsetter å gafle i seg.
På strak arm.
Se på ham. Han rører på armene og...
Hva skjer om vi ikke spiser nok fiber til å mate disse mikrobene?
Takeru Kobayashi!
Om du ikke mater tarm-mikrobene dine kostfiber, så begynner de å spise deg.
Alle mikrobene er kjempebra. De hjelper kroppen,
men de er også mikrober.
Så det må være en grense av respekt, og den blir dannet av slim.
Slim er bra, for det er også gjennomtrengelig,
så næringsstoffer kan komme gjennom, men mikrobene blir holdt på avstand.
Det viser seg at om du stopper å spise kostfiber,
så må tarm-mikrobene fortsatt spise noe,
så de begynner å spise på den slimveggen som ekstra matkilde.
Gradvis over tid vil de redusere den slimveggen.
Bakteriene dine kommer inn på steder i kroppen der de ikke skal være.
Når immuncellene som bor der ser det, så går de i forsvarsmodus.
Dette kan forårsake en betennelseskamp
og kan endre mikrobebestanden i tarmen din.
Det er en av flere ting som kan lede til mange sykdommer,
som inflammatorisk tarmsykdom,
eller enkelte typer irritabel tarm-syndrom.
Da vi begynte å utforske kroniske inflammatoriske sykdommer,
så lurte forskere på
om vi kunne finne den sentrale mikrobekolonien
som skaper denne sykdommen eller gjør at man føler seg så dårlig?
Men når vi nå tenker på hvordan økosystemet samhandler,
så har vi en ny tilnærming der vi også spør oss selv
om vi overser noen bakterier som vanligvis er der for å beskytte oss.
Jeg heter Daniell Koepke og er doktorgradsstudent i klinisk psykologi.
Det er vanskelig å huske hvordan det var å spise mat
før det ble tilknyttet angst, smerte og ubehag.
Da jeg var bachelorstudent, så hadde jeg dårlige spisevaner.
De spisevanene, mat med mye sukker,
og mangelen på frukt og grønnsaker ledet til ITS-lignende symptomer.
Så jeg hadde dårlig fordøyelse, stikkende smerte på grunn av tarmgass,
forstoppelse, der jeg ikke kunne gå på do overhodet.
Når du har flere tarmsymptomer som ikke enkelt kan settes i bås,
er det mange leger som blir usikre.
Antibiotika blir delt ut som godteri.
"Du er dårlig og tror du har denne sykdommen? Antibiotika."
De siste fem årene har jeg gått på antibiotika seks ganger i året.
Jeg mistet mye vekt da jeg ble syk og måtte kutte ut mye av dietten.
Jeg vet ikke hvor mye jeg kan spise nå, men det er nok mellom 10 og 15 ting.
Det føles veldig begrensende, og jeg føler at jeg savner mye.
Jeg må ta tilskudd for å vedlikeholde grunnleggende kroppsfunksjoner.
MAGNESIUMKELAT
Dette er enda flere tilskudd som jeg har tatt før
som ikke fungerer mer.
Jeg vet at piller ikke er svaret,
men jeg vet ikke hvordan jeg ellers skal gro nye bakterier jeg trenger
når jeg ikke kan spise mye av maten som kreves
for å ha et sunt mikrobiom i magen.
Om vi kutter ut matvarer, så endrer det mikrobene våre drastisk,
for hvem kan leve der om du ikke mater dem?
Og om vi vil gjeninnføre fiber igjen, så får vi det mye vanskeligere.
Så folk som plutselig spiser sunt igjen vil føle seg oppblåst
og få vondt i magen.
Det er en prosess der man endrer dietten, men ikke for mye,
på en måte som lar alle mikrobene i magen tilpasse seg.
Siden jeg har hatt så restriktiv diett,
lurer jeg på om jeg også sultet mikrobene i magen min samtidig.
Har det endret hvordan kroppen min prosesserer mat,
og betyr det at jeg i fremtiden alltid vil ha spiserelaterte problemer,
eller er det en mental sperre?
Jeg vet ikke helt hva som skjer.
Det er noe jeg gjerne vil lære mer om.
SØK - FINS DET EN MÅTE Å FINNE UT OM JEG HAR SKADET TARMEN PÅ?
Å. Kult.
LA TESTEN BEGYNNE!
Det er som jul.
Jeg lurer på hva det er.
Å nei.
Så rart. Plutselig vil jeg ikke være sunn mer.
"Samle en skje med solid avføring
eller fire skjeer med flytende
inn i tuben.
Bland det godt."
Som verdens ekleste oppskrift.
Dette må være en skje.
Man gjør vel sånn.
Jeg har alltid syntes at tarmtesting er fascinerende.
Det ville vært kult om jeg kunne forstå hva som skjer i kroppen min.
Jeg har prøvd mange ting for å gå ned i vekt.
Forhåpentligvis er dette løsningen.
Jeg vil vite hvorfor jeg ikke har apetitt.
Og om forholdet mellom organene mine og spisingen.
Jeg har aldri testet tarm-mikrobiomet mitt før.
Jeg tror ikke at er så viktig akkurat nå.
Alt som trengs for å ha sunn tarm, å spise annerledes, behandle magen bedre,
det kan du gjøre uten å ta en analyse først.
Men om du vil eksperimentere, så kjør på.
Og det er veldig bra for forskning.
I starten av mikrobiomforskning var vi våre egne forsøkskaniner.
Så jeg og kollegene mine samlet vår egen bæsj
og la den i frysere.
Du tar litt brukt dopapir, farger den biten du tester
med litt bæsj, gjør den brun, og så tar vi ut DNA fra det.
Men nå har vi utvidet til tusenvis av prøver
fra tusenvis av folk over hele USA og hele verden.
Om du ga meg din mikrobiomprøve
ville jeg ikke kunnet fortelle mye om hvor syk eller sunn du er.
Jeg kan bare sammenligne deg med en stor gruppe folk og se hvor du passer inn.
Ser mikrobiomet ditt ut som folk som har astma? Har du astma?
Ser mikrobiomet ditt ut som folk som er overvektige? Er du overvektig?
Stemmer det, kan jeg finne en signatur som kan hjelpe meg å forstå det.
Hver teskje med avføring inneholder mange terabyte med informasjon
kodet inn i mikrobenes DNA.
Hver prikk på skjermen representerer mikrobiomets kompleksitet
av bare ett menneske redusert ned til ett punkt.
Det dette viser deg
er hva slags mikrober går igjen i flere prøver.
Så to prøver som er nær hverandre er de som har veldig like mikrobekolonier,
mens prøver som er langt unna hverandre har helt ulike kolonier.
Da vi begynte å studere mikrobiomet,
så var det antatt at om vi så på mikrobiomet til sunne amerikanere,
så ville vi se hva et sunt mikrobiom er.
Spesialiseringen viser forskjellen på mikrobene
i den industrialiserte verden nederst
mot den mindre industrielle verden på toppen der.
Det du tydelig ser er hvordan det ikke-industrialiserte mikrobiomet
har mer variasjon.
Om vi bare fokuserer på Vesten,
så får vi ikke det hele bildet av hvordan et sunt mikrobiom ser ut
eller så ut før.
Det er vanskelig å gå her.
Vi skal besøke tradisjonelle samfunn og be folk om å donere bæsjen sin.
- Namaste. - Namaste.
Når vi kommer til landsbyene og spør om vi kan få bæsjen deres,
så sier folk som oftest: "Å nei. Bæsj? Nei. Bæsj, nei."
Men når jeg forklarer hva jeg gjør, så sier de: "Ja, hvorfor ikke?"
Det viser seg at mikrobiomet i landlige samfunn
har hundrevis av flere arter som vi bare ikke ser
i det industrialiserte mikrobiomet.
Ved å studere befolkninger som fortsatt praktiserer tradisjonelle levesett
vil vi starte å forstå hvilke mikrober har gått tapt hos industrielle befolkninger,
og hvordan det påvirker helsa vår.
- Er vi klare? - Hei, Maya. Hyggelig å møte deg.
Vil du diskutere resultatene dine nå?
Jo da. Ja.
Det vi har funnet ut, er at du er ganske sunn.
Det er over gjennomsnittet.
Alle grønnsakene du spiser er nyttige.
Kult.
Jeg har også slitt med et forstyrret forhold til spising.
Jeg har alltid hatt en restriktiv diett.
Maya, mange tenker som deg
at det å spise en sunn grønnkålsalat hver dag vil gjøre dem sunne.
Det er ikke så sunt som vi trodde.
Jo mer variert mat du spiser, jo rikere blir mikrobiomet ditt.
Jo flere bakterier som vil finnes i tarmen din.
Og det lar deg å tåle allergier og intoleranser bedre.
- Ja. - Det handler ikke om å begrense,
men om å utvide matrepertoaret av det som er mulig å spise.
Jeg tror at problemet er at jeg har noen mentale sperrer
for noen ting, som svinekjøtt,
og så reagerer magen min ganske dårlig på det av og til.
Er det noe jeg kan overkomme
eller vil jeg bare aldri spise bacon igjen?
Ikke si det. Høres fryktelig ut.
- Ja. Det er vanskelig. - Ja.
For å kunne lindre det, så kan du introdusere ting i små doser,
og så bygge det opp over tid til store doser. Det kan spille en rolle.
Prøv små mengder i dietten din,
og om du gjør det gradvis over flere måneder
så får du kanskje igjen evnen til å spise mye mer variert mat.
Jeg elsker tanken på å ta mikrodoser av chips.
Jeg også, nå.
Ja. Hurra, så spennende. Jeg blir rørt av å tenke på det.
Beklager. Det har vært en lang og vanskelig reise.
Jeg blir glad av tanken på å ta mikrodoser av potetchips.
Bare endre dietten min litt og litt.
Det har vært moro. Jeg spiser kanskje tre chips om dagen nå,
og blir ikke dårlig av det.
Det får meg til å lure på om jeg spiser de rette tingene
eller om det endrer noe kjemisk i hjernen?
Ifølge verden og alle grafene og tabellene,
på grunn av høyden og vekten min, blir jeg regnet som sykelig overvektig.
Jeg har prøvd å kontrollere vekten. Jeg betalte for et dyrt treningssenter.
Jeg har prøvd slankekurer.
Jeg har prøvd slankemedisin, og det funket ikke.
Jeg mistet mye vekt først, og så kom den tilbake.
Diabetes går i familien.
Selv om jeg er sunn nå, så vil jeg gå ned i vekt
før noe av det gjør en inntreden.
Jeg vil være her for barna mine.
Samfunnet gjør at kvinner føler seg mindreverdige fordi de er større,
og jeg vil ikke være tynn eller veie 55 kilo, bare være mer sunn.
Jeg kommer til å være en plus-size-diva til siste slutt.
Du kan være positiv i kroppen du har,
men også passe på helsa di, for den trenger du.
Spørsmålet mitt om spising er
hva er det dere spiser som gjør at dere går ned i vekt og ikke jeg?
Som leger, når vi prøver å forklare for pasientene våre
hvorfor de sliter med å gå ned i vekt,
så har vi en tendens til å klandre individene, altså pasientene.
Folk har gjort det vi har anbefalt i mange tiår,
men overvektsepidemien har ikke minket eller snudd.
Ordet "diett" er forvirrende.
Lite fett mot lite karbo.
Folk flest tenker at det er en sprint
i en periode for å gå ned i vekt,
og så kan jeg gå tilbake til gamle vaner og spise det jeg vil.
Men en diett handler om å endre livsstil for livet.
En annen grunn til hvorfor dietter ikke funker er at de fokuserer på feil ting.
På den måten så er det misvisende.
Når vi setter på kalorier på esken, tenker vi: "Ok, det er så mye energi
som vi alle utvinner når vi spiser den samme maten."
Men det er jo ikke sant.
Om du gir et identisk eple til tre ulike personer,
så vil disse personene ha ulik respons på det samme eplet.
Du vet jeg ikke kan spise det.
De vil prosessere det ulikt.
De vil utvinne ulike næringsstoffer.
De vil utvinne ulike mengder med energi.
Hele livet tenker du: "Ok, det er kalorier.
Du og jeg kan spise det samme, og vi burde få de samme resultatene."
Men det er ikke sånn.
Så heller enn å måle eplet,
så må vi måle de menneskene som spiser eplet.
Nå fokuserer vi på blodsukkernivå i de to timene etter at du spiser
fordi vi forstår at blodsukkeret ditt etter et måltid
henger direkte sammen med vekttap og vektøkning,
og også til utviklingen av ulike sykdommer.
Bra.
Litt kremost.
Jeg må sjekke blodsukkernivået mitt.
Spesielt etter det.
Se om jeg slår deg.
Herregud, du går opp fort.
- Jeg slo deg denne gangen. - Ja.
- Bagels har den effekten på meg. - Det er greit for meg.
Et av de sentrale verkene i mikrobiomfeltet
var en studie ledet av Jeff Gordon der han tok eneggede tvillinger,
men der en tvilling var overvektig og en var mager,
og så overførte han tarmbakterier fra den overvektige tvillingen
og den magre tvillingen til mus.
Musene som fikk bakteriene fra den overvektige tvillingen
la på seg mer vekt med samme mat som musene
som fikk bakteriene fra den magre tvillingen.
Det hjelper oss å forstå hvorfor enkelte
opplever det som mer vanskelig å gå ned i vekt.
Enkelte går ned i vekt, og opp i vekt,
går ned, går mer opp, går ned, går opp mer, og så går det stadig opp.
Vi tror at mikrobiomet står sentralt.
Du må kanskje gå på en diett i ni til tolv måneder for å endre økosystemet
for å forhindre i at vekten kommer tilbake i full kraft
når du spiser en burger igjen.
Ved å bruke mikrobiomdata som vi har samlet fra individer
kan vi begynne å forutse hva slags mat som er best for hver enkelt.
Iallfall når det gjelder blodsukkernivå.
Muslinger er bra.
Kan ikke spise auberginsmørbrød.
For en som meg som sliter med tvangstanker,
så hjelper det ikke nødvendigvis å ha tall på det.
Vi burde legge inn pølser.
Pølse og brød på egen hånd er gult.
- Det er ikke så dumt? - Nei, men ikke bra.
Men det er bedre enn med ost og avokado.
Å, jeg liker avokado.
Det er utrolig. Jo flere ting du legger på, jo bedre.
Herregud. Svinekjøtt. Sier du at det er bra for meg?
Håper ikke noen sier noe annet.
FAVORITTER KYLLINGPØLSE OG EGG
Hei, Kimmie!
Hei, Annie!
- Hei, Kimmie. - Hei, Eran.
Du har spurt før hvorfor du ikke kan gå ned i vekt når du vil.
Da vi så på mikrobiomet ditt,
så vi at du hadde et mindre variert mikrobiom.
Helt konkret merket vi en spesiell type bakterie,
Prevotella, som det var null av.
Du store.
Folk som har det mønsteret av manglende Prevotella,
sliter med å gå ned i vekt.
Det andre vi fant
var at det var tre andre typer bakterier i tarmen din som det var lite av.
De forbindes med produksjonen av en konkret type tarmhormon
som gjør deg mett. Det kan være derfor du alltid er sulten.
Men det er aldri så enkelt som én bakterie, for de jobber ikke alene.
Så du må forstå hvordan de fungerer i et økosystem.
Derfor analyserer vi mikrobiomet som en helhet.
Gir det mening?
Absolutt. Jeg er faktisk forbløffet.
Bare det å kunne finne ut alt dette om meg selv,
bare ved å teste bæsj.
Men det virker bare så vanskelig.
Hvorfor føles det som at jeg står fast?
Står jeg fast?
Nei.
Det fine er at du kom hit, men du kan også komme ut.
Du burde gjøre en livsstilsendring
der du endrer det du spiser, sånn at det passer bedre til dine gode bakterier.
Å ja.
Og vi kan finne noe som er godt for deg,
som kan opprettholdes over tid, og som også er sunt for deg.
Vi snakket om at vi alltid må telle,
ikke kalorier, men alltid telle
antallet frukt og grønnsaker som du spiser hver uke.
Mellom 20 og 30 er bra.
Ok.
Det oppklarer ting en del.
Ulike bakterier, ulike livsstiler,
bare ulike ting som skjer for ulike folk,
og ulike tider avgir ulike resultater.
Livet mitt er hektisk.
Jeg har ansvaret for mange.
Jeg har en syk mor som jeg må pleie.
Jeg er alenemor til tre vakre barn.
Lillegutten min er autistisk, så jeg må alltid lære ham ting.
Å spise hjemme med ulike aldersgrupper
som alle vil ha ulike ting, da må du lage mat for deg
og for dem.
Det kan være vanskelig og dyrt.
Å få med barna på ett måltid som alle liker,
det er mitt prosjekt.
Jeg må ha spist 10 000 pølser siden starten av karrieren.
VERDENSMESTER I KONKURRANSESPISING
Jeg er japansk, men jeg har spist som en amerikaner.
Jeg tror det er det som har gjort skade på kroppen min.
Jøss, for en aroma.
Dette er ekte japansk mat.
Så vakkert.
Skader konkurransespising magen din?
Når vi går ut sammen,
så spiser resten av oss mer enn deg.
Ja, det er sant.
Kobi tror han er ødelagt.
Han føler ikke sult eller metthet.
- Han kjenner ikke det i det hele tatt. - Å ja?
Noen ganger kommer han på at han ikke har spist på tre dager.
Er det virkelig så ille?
Jeg føler at jo mer du spiser, spesielt søppelmat,
jo verre blir det for kroppen.
Siden begynnelsen av karrieren
har jeg lurt på hva slags skade jeg har gjort
på kroppen min.
Jeg vil vite hvordan det skader hjernen og nervesystemet.
Tidligere trodde jeg at jeg var
et hode og en hjerne, og så resten.
Det var sånn jeg levde livet, følte følelser og alt.
Tankene mine dannes bare her.
Og dette er litt teit, og det minner meg litt om måten
nevøen min tegner folk.
Det er bare et hode med to føtter,
og nå vet vi at tarmen er en viktig rådgiver for hjernen.
Den samler informasjon og sender den til hjernen, og så blir det sånn vi føler.
Så vi kjenner til vår første hjerne her,
men vi har en hjerne til her i magen.
Det er flere nerver i den andre hjernen enn det er i ryggmargen.
Magehjernens akse er en toveis kommunikasjon
mellom det som skjer i magen og det som skjer i hjernen.
Tenk på hjernen og magen som bestevenner.
Så om en av dem ikke funker, så vil den andre komme etter.
Det kan være det som lar oss nyte maten vi spiser,
å fortelle oss hva vi skal spise og når,
og det er ikke bare at mikrobene påvirker hjernen,
men maten du spiser som påvirker mikrobene som påvirker hjernen.
CORK I IRLAND
ENGELSK MARKED
I dag er vi på det engelske markedet her i Irland,
og det er her jeg handler på lørdager.
Du kommer til markedet med en liste, men jeg kaster den hver gang.
Lukten, fargene, du blir dratt mot alt,
men magen din drar deg også mot ting den ikke burde.
Vi tror våre matvalg bare styres av hjernen,
men hva om det er signaler fra magen som faktisk drar i strengene?
Dette er noe mikrobene mine elsker,
og jeg må ha en indre kamp,
for det går strake veien til vektøkning med dette her.
Hvor sulten du er, hvor mye du vil spise noe,
kan komme fra en bitte liten bakteriekoloni i magen som sier:
"Jeg vil spise den pommes fritesen." Ikke sant?
Spiser du mye sukker, elsker mikrobene sukker. Spiser du mye fett, elsker de det.
Når jeg drar til Kina og ikke spiser så mye sukker
fordi det er lite sukker i maten,
så mister jeg lysten på å spise sjokolade, for eksempel.
I USA så pleier jeg å ville spise sjokolade hver dag.
- God morgen. - God morgen.
- Alt bra? - Ja, og med deg?
Bra.
God morgen.
I dag vinner mikrobene, så da blir det sjokolade.
Jeg får mye matsug.
Noen ganger er det eneste som høres godt ut, en superrå biff.
Jeg prøver å dytte det bakerst i hjernen og ignorere det,
men jeg prøver å høre på kroppen mer.
Kroppen er sugen på is eller søtsaker eller burgere.
Jeg skulle ønske jeg kunne spise den.
Jeg elsker sjømat. Jeg prøver å spise så mye som mulig.
Jeg pleide å være sugen på
kaker og curry da jeg var liten.
Jeg føler ikke den gleden ved å spise lenger.
Fordøyelse var nok de første tankemønstrene som dyr utviklet.
Den var der så nervene kunne avgjøre kvaliteten på maten,
hvordan vevene rundt var, immuncellene som gikk forbi,
og bare etter at det funket bra,
ble det et fint tillegg å ha denne hjernen som kan koordinere sansene.
Hei, Kimmie, vi er klare for deg.
Jeg skal ta MRI i dag.
Jeg er litt nervøs.
Men jeg ser frem til å forstå hva som skjer med kroppen min.
Jeg er fortsatt litt forvirret.
Jeg prøver å finne ut hvordan kroppen fungerer
sånn at jeg kan bli et bedre jeg.
- Greit, Kimmie. Hvordan går det? - Bra.
Vi skal vise deg noen bilder.
Så skal vi be deg se på dem
- som du ser på TV eller en film. - Ok.
Det vi ser på, er aktiviteten i hjernen.
Vi ser hvordan Kimmie og Kobi reagerer på stimuli. I dette tilfellet, mat.
Vi har søt mat med mye kalorier, eller salt mat med mye fett og kalorier.
Det vi ser med Kimmies hjerne, er at når hun ser mat,
så aktiveres følelsessentret i hjernen,
men enda viktigere
så er evnen til å kontrollere disse følelsesresponsene minket.
Kobis situasjon er mye mer kompleks.
Sult er en komplisert prosess.
Det er mange systemer involvert.
Hjernen, tarm-mikrobiomet,
inflammasjon, men også humøret, minnene og omgivelsene dine.
Det er så mye som er relatert til sult, og vi må tenke på hele kroppen.
Leger er delt inn i spesialiteter der de fokuserer på ett organ,
og så ignorerer de resten av kroppen.
Det minimerer forståelsen av hvordan alt henger sammen.
Det fine med mikrobiomet er at det er overalt, og det påvirker alt.
Vi må tenke mer holistisk.
Så en av de tingene jeg er interessert i,
er når vi har mageproblemer samtidig som hjerneproblemer,
og det er vanlig. Det er vanlig med autisme,
med Parkinsons, men også stressrelaterte psykiatriske sykdommer,
som angst og depresjon.
Hva som kom først er alltid spørsmålet.
De siste fem årene har vi sett at folk med visse depresjonslignende symptomer
mangler bakterier i magen som produserer kjemikalier som former hjernens kjemi.
Det endrer hva du føler.
Det kan lede til, tror vi, starten på depresjonslignende symptomer.
Når du gir en vanlig mus mikrober fra en sunn person,
og gir dem muligheten til å utforske,
så vil de se godt belyste områder og er generelt nysgjerrige.
Men om du gir dem mikrober fra et deprimert individ,
så vil de gjemme seg i mørke områder,
og de vil utvikle stress, angst og depresjon.
Det var endringer i kjemikalier som finnes i serotonin,
humørmolekylet, i magen og i hjernen.
Når vi ga bakterier til våre dyr
som ofte manglet hos deprimerte mennesker,
så dempet det den depresjonsresponsen.
Så de har fortsatt depresjon, men de føler det ikke like sterkt.
Ja, det gir på en måte mening.
Når jeg trener til en konkurranse,
så føler jeg meg aggressiv,
og jeg vil ikke snakke med folk.
Det er skummelt å tenke på at hjernen og magen er så tett sammenknyttet.
Det gir meg lyst til å være mer forsiktig med hva jeg spiser.
Det er kult.
Å, du er kjempeflink.
Som en far med en sønn med autisme, en annen sønn med ADHD
og med depresjon i familien,
har jeg vært interessert i å se om det er en sammenheng
med mikrobiomforstyrrelser.
Det formet min forskningskarriere.
Jeg har prøvd å se hva slags bakterier som kanskje spiller en rolle.
Vi fant ut at i mange tilfeller av autisme
så er det barn som har diaré eller alvorlig forstoppelse.
I andre hjernesykdommer, som Parkinsons,
ser vi ofte begynnelsen på forstoppelse,
noen ganger selv tiår før den faktiske sykdommen viser seg.
For å forstå koblingen,
så tar vi bakterier fra mennesker med visse sykdommer, som Parkinsons,
og gir dem til mus.
Når vi gir manglende bakterier til mus, så blir symptomene bedre.
Det er naturlig.
Bare naturlig balansering av økosystemet og kjemien inni kroppen.
Da begynner vi å se at det forholdet, studiet av kroppen,
som en helhet, er essensielt
om vi skal få et grep om noen av disse kroniske sykdommene.
Veldig hyggelig å møte deg, Kobi.
Hei, doktor.
- Hei, Kobi. Hei, Maggie. - Hyggelig.
Jeg har resultater.
Vi er glade for å se at bakteriene dine ser ganske bra ut.
Jøss. Det er overraskende.
Selv om konkurransespisingen kan ha hatt en effekt,
så påvirker det normale, sunne japanske kostholdet ditt
mikrobiomet ditt.
Fordi bakteriene i mikrobiomet ditt
reagerer innen 24 timer etter at du har spist.
Men når det gjelder manglende matlyst,
så kan det være en rekke med ting,
som at magen din er strukket, hormonene dine,
en slags betennelse, eller bare fordøyelseshastighet.
- Bare for å nevne noen ting. - Ok.
Men den andre delen er hodet.
Og vanligvis er jeg ikke fan av at leger sier det sitter i hodet ditt,
men da jeg så hjerneskanningen din, så var alt slått på.
Hvert område i hjernen som kan ha noe med mat og spising å gjøre,
som å være kvalm eller mett, alt var slått på.
Den er nesten litt forvirret.
Jeg liker ikke det.
Det eneste som ga mening for meg var om alt jobbet sammen for å undertrykke
så du ikke følte deg mett eller følte avsky for mer og mer mat.
Du kan se hvor langt kroppen din går for det du vil ha, selv om den må ta skade.
Han sa: "Jeg vet." Han sa: "Jeg er redd. Jeg vet ikke om hjernen er bra."
Ja, men det er ikke noe som er slått av, eller borte, eller ødelagt.
Det er der. Alt er slått på.
Det er bare koblet sammen annerledes.
Hjernen din tror fortsatt at du konkurrerer
eller spiser prosessert mat.
Jeg tror at situasjonen er kompleks.
Det ville vært interessant å prøve
å lære å lytte til kroppen,
selv om det bare er lukt eller helt grunnleggende sansning,
og bare lære å kjenne på det også.
Det er en lang reise. Veldig lang.
Faktisk så sa han: "Dette blir en lang reise, hva?"
Jeg spiser for mye fordi jeg er konkurransespiser.
Men vanlige folk kan også spise for mye.
Når du spiser for mye, så nyter du ikke smaken
eller lukten av maten.
Du ignorerer signalene til kroppen, som at den er mett.
Det begynner tidlig.
Mange barn får høre
at man må spise alt på tallerkenen, som snille barn gjør.
Så vi lærer å ignorere matlysten og blir vant til tidspunkter der vi spiser.
Vi er på telefonen eller PC-en, med hjernen i en skjerm.
Man får kontakt med kroppen igjen ved å lytte til den.
Jeg håper å leve et langt og sunt liv.
God morgen.
Jeg har bestemt meg for å slutte å konkurransespise.
Det er alt jeg har gjort de siste 20 årene.
Jeg er bekymret for hva det neste skal bli,
men jeg ser frem til fremtiden.
Jeg har blandede følelser.
Men først
vil jeg reparere hjernen og magen.
Vi jobber aktivt for å forbedre
antallet ulike mikrobiomterapier som fins der ute.
Om mikrobiomet ditt er skadet, kan vi bruke bæsj til å fikse det?
Dette er veldig verdifullt, mer enn gull.
Hva ville du sagt om en lege sa at noen andres bæsj kunne reddet livet ditt?
En fekal mikrobiotisk transplantasjon, kalt FMT,
putter avføring fra noen andre i kroppen til en smittet pasient.
Han tilbyr behandling via koloskopi, tarmskylling eller piller.
FMT er den første godkjente terapien
som involverer mikrobiomet, som er tilgjengelig for leger i dag.
Men det er bare lov til å bruke i behandlingen av en bestemt sykdom.
C. diff. Når bakterier gjør tarmen betent og forårsaker ekstrem diaré.
Vi tar bakteriekolonien fra en sunn person,
sprayer den inn i tarmen, bokstavelig talt,
for å innføre nye bakterier der.
Prosedyren har 90 % helbredelsesrate.
Forskere prøver nå å finne ut
om det kan helbrede hundrevis av andre sykdommer, både mentale og fysiske.
Med fekal mikrobiotisk transplantasjon fins det gode bevis,
men vitenskapen er i utvikling.
Vi jobber fortsatt med å se om det vil gagne større befolkningsgrupper,
og om virkningen er langvarig.
Her er den. Ved siden av maten vi skal spise etterpå.
- Ser den sunn ut? - Det er en bra en.
For de fleste så er det skummelt å ta en fekal transplantasjon,
spesielt når man gjør det selv.
Jeg tror også at de fleste sunne folk ikke vet hvordan det er
å komme til et sted der livskvaliteten din er så lav.
Jeg følte at ikke hadde andre valg.
- Er dette kjærlighet? - Ja, ekte kjærlighet.
Første gang jeg tok en transplantasjon brukte jeg broren min som donor.
Jeg begynte sakte å legge på meg, selv om jeg ikke endret matvanene.
Jeg kunne gå på do for første gang på tre år helt uten hjelpemidler.
Men jeg begynte å få kviser,
og broren min har hatt hormonelle kviser.
Da bestemte jeg meg for å bruke kjæresten min som donor i stedet.
Han har ikke fysiske helseproblemer, men han har problemer med mental helse.
Jeg tok pillene til kjæresten min i noen måneder. Sluttet å få kviser.
Men over tid merket jeg at depresjonen min var verre enn noensinne.
Jeg fikk de bakteriene han vanligvis har,
noe som forsterket depresjonen jeg allerede hadde.
Jeg brukte broren min som donor igjen.
I løpet av en uke så gikk depresjonen helt bort.
Rett inn der.
Med iskremen.
Det fins risikoer med FMT.
Når du tar en FMT, så får du gode bakterier,
men de skadelige bakteriene kan også bli med på turen.
Jeg skulle ønske det var den perfekte løsningen.
Men alle gastroenterologer jeg kjenner er utrolig forsiktige.
Vi kunne transplantere disposisjon for alle slags sykdommer.
Så jeg ber folk om å ikke eksperimentere på seg selv
med disse mer aggressive terapiene.
Om fekal transplantasjon gir deg
følelser av sult eller metthet tilbake, vil du gjøre det da?
Ja, om det hjelper meg med problemene mine,
så vil jeg prøve det.
Jeg skal være forsøkskaninen.
Noen andres avføring kan redde livet ditt.
Fekal mikrobiotisk...
Jeg trodde det var merkelig,
men all denne praten om bæsj hjalp meg å forstå
at det er normalt å bæsje.
Det er hverdagen. Det er noe alle gjør. Hvorfor ikke prate om det?
Jeg tar det opp, og så er det bare en samtale om bæsj.
Om jeg legger på, tenker jeg: "Var det rart?"
Før var det det, men nå er det helt normalt.
Fekal mikrobiotisk transplantasjon er ganske uraffinert.
Vi foretrekker målrettede metoder,
som presisjonsprobiotika, for å forbedre helsen på konkrete måter.
Den probiotikaen du får kjøpt har ikke gastrointestinale mikrober.
De er ikke skapt til å leve i tarmen.
De er mikrober som du finner i fermentert melk eller ost,
laktobasillorganismer.
De er ikke skapt til å ta bolig i magen.
Det blir som å ta en stueplante og kaste den i Amazonas-jungelen
og håpe at den plutselig vil vokse.
Moderne medisin handler om å behandle sykdomssymptomer
heller enn problemene som skaper dem.
Fremover vil vi ha en smartere tilnærming
til å utpeke mikrobene i magen som kan ha en positiv effekt
og forhindre problemene fra å starte.
Så mikrobiomet vil endre mye i medisin
fordi alle kan være sin egen farmasøyt ved å velge riktig mat å spise.
Inspirert av funnene våre har en kollega
begynt å drikke smoothier med 60 ulike planter hver dag.
Så det du ser er at han er her i den røde regionen med vanlig diett.
Men han er i den oransje regionen etter smoothiene.
Det tok noen uker, men han har kommet til et helt annet sted.
Når dette er slutt om noen måneder,
så vil han ha en mye mer variert mikrobiomsammensetning
enn han hadde i starten.
- Men du har ikke begynt å drikke dem? - Nei, jeg smakte på dem.
Her må du ha et samarbeid mellom forskere og kokker
så du ikke bare fyller glasset, men for å få det til å smake godt også.
Jeg aner ikke hva det betyr, men kult.
La oss begynne.
SMOOTHIE MED 60 PLANTER
Rød og grønn salat.
Spinat. Lilla kål.
Gulrottopper.
Tomater, gulrøtter, squash, avokado.
Reddik og dadler har jeg fortsatt igjen å prøve,
men det kan kanskje bli den nye makronsmaken.
Hvor mye smoothie spiser han?
Råvarene her er rundt det jeg pleier å spise på en uke.
250 ml vann.
Det er som et forskningseksperiment på en vitenskapsmesse.
Har i en hel klump med ingefær.
For du kan ikke få nok ingefær.
Min umiddelbare reaksjon er, hvem har tid til dette?
Vi tar en hel fiken. Jeg liker fiken.
Rosa føles som at det er ekstra godt for deg.
Antioksidanter.
Potet. Jeg er også...
Det blir så...
En gang må være den første.
Og en teskje.
Jeg tror det var det.
Ok.
Jeg tror det blir en veldig interessant farge.
Ser ikke så verst ut. Det ser ikke godt ut.
Men jeg har drukket eklere smoothier.
Lukter skikkelig grønt.
Den er så tykk.
Den har tekstur.
Den er faktisk ikke så ille.
Den er grei. Den smaker sunt.
- Hvordan kan den bli bedre? - Jeg kan fjerne ting som rosenkål,
som kanskje overvelder smaken,
eller om du gjør det, så gjør det om til gazpacho.
Jeg tror at mange grønne smoothier kan være mye bedre
om vi tar den som den er, har i salt
og kanskje litt eddik. Da drikker du bare gazpacho.
Det høres fint ut, men du må bare krydre smoothien.
Det er utrolig hva mat kan gjøre for deg,
og hvordan det du spiser kan endre kroppen din.
Det du spiser i dag vil påvirke mikrobiomet ditt i morgen, om 24 timer.
Regelen min er alltid å telle.
Tell alltid antallet frukt og grønnsaker som du spiser.
Om du spiser rundt 20-30 ulike frukter og grønnsaker hver uke,
så er det bra.
Vil du ha enkle regler å følge?
Tenk over hva generasjonene før oss spiste.
Grønnsaker, frukt, nøtter, bønner,
selv fermentert mat som er full av alle slags mikrober.
Fermentert mat var den originale probiotikaen.
Du kan bare ta grønnsaker, legge til salt og la det stå i romtemperatur,
så får du deilig fermentert mat om et par dager.
- Bra. - Er det bra? Bra, vennen.
Er det sånn mais ser ut når det ikke er mais?
Når den er fersk og ikke kommer ut av posen? Ja.
- Det er mais oppi her. - Ja.
Jeg var definitivt forvirret før.
Vitenskapen lærte meg å forstå
at man ikke bare kan si at man slanker seg.
Du må faktisk endre livsstil
og gjøre små ting hver dag.
- Poteter hakket og vasket. - Ja?
Barna mine konkurrerer med hverandre.
For å få hjelp, gjør jeg det til en konkurranse.
Jeg tar dem med på butikken.
Så lager vi mat.
Vi har tilbrakt mer tid sammen.
Hva gjør du?
- Jeg hjelper deg. Jeg vil bli kokk. - Vil du bli kokk?
Ja, jeg vil lage mat hver dag. Jeg vil bli kokk.
Jeg har sett hvordan folk prater om kroppen sin
og hva slags forhold de har til den.
To egg og to eggeplommer.
Det fins ikke én type supermat som du kan spise,
eller ett råd som du kan følge så alt blir bedre.
Det handler mer om å bygge opp et forhold til magen.
Dere er så flinke. High five.
Å gjenopprette kontakt kan gjøres med forskning og kunnskap,
men bare om du også får en slags følelse for det.
Carbonara er en blanding av de ingrediensene som jeg er mest redd for.
Siden jeg har begynt å undersøke magen, har jeg blitt mye mer avslappet, faktisk.
Jeg vet hvor motstandsdyktig og sterkt og stabilt dette organet kan være,
om jeg behandler det riktig.
Det handler mer om å lytte til kroppen for å skape en smartere kroppsfølelse.
I karrieren min har jeg blitt mer påvirket
av pølser enn av konkurransespising.
Vi tilsetter avokado, shiso, shiitake og hvitløk.
Ja! Det er så godt.
Jeg vil lage en sunnere pølse
ved å kombinere den med sunne japanske ingredienser.
Det er godt.
Veldig godt!
Det er noe nytt. Utrolig.
Så du kan spise noe og kjenne etter hva du føler.
Et par timer senere, når det absorberes inn i blodet.
Et stykke kake eller pommes frites smaker godt først,
og du tenker: "Mer sånn!"
Men senere så blir du sliten eller tåkete.
Og et måltid med ris og grønnsaker er ikke like avhengighetsskapende,
men det får deg til å føle deg mer stabil. Eller ikke, det kan du sjekke.
Det er veldig bekreftende at jeg kan la meg selv nyte mat mer.
Tanken på at jeg kunne spise en bolle med pasta med mannen min
og ikke straffe meg selv ved å ikke spise
dagen etter,
det hadde vært fint.
Bra jobba med maisen, mamma.
Vi skal skåle for mammas gode mat.
- Greit. - Ja!
Til syvende og sist er det hvordan du har det som er viktig.
Hva du tenker. Hva du gjør.
Ingen andre betyr noe,
og kanskje min annerledes kropp er det beste for meg.
Kroppen din er eksperten, og du burde lytte til den.
Å vite mer om magen gjorde meg mer stolt av den.
Jeg kan til og med si at jeg har en lojalitet overfor magen min,
og selv rumpehullet mitt.
Ikke alle burde prate om bæsj hele tiden, spesielt om de ikke vil.
Men jeg tror du burde vite noe om den.
Det fins for eksempel sju ulike bæsjkonsistenser,
godt beskrevet på Bristol-skalaen.
Sju og seks er ganske flytende.
Det skjer om fordøyelsen ble forstyrret av noe, som en infeksjon.
Fire og tre er det du vil se i toalettet
og blir beskrevet som en pølse, eller slange, glatt og myk.
Og så har vi geitebæsj,
som er når man har forstoppelse.
Så konsistensen eller formen kan være veldig nyttig informasjon.
Som en tekstmelding fra magen.
Så kan like godt snu deg og se på den.
Og så ta hintet.
Tekst: Ekaterina Pliassova