Det går bra. Jeg er her.
Hei.
Jeg trodde du dro hjem.
Og gå glipp av denne spillelista? Særlig.
Jeg forlater deg ikke med den maltrakterte typen din.
- Ekskjæresten. - Ja.
Noe nytt?
Nei, fortsatt bevisstløs.
Du sa "sirener" i søvne.
Gjorde jeg?
Vil du ha en spiselig bukett?n
Unnskyld, Devon.
- Det går bra. Jeg kødda. - Nei, det går ikke bra.
Jeg vet hva "sirener" betyr. Jeg burde svart deg.
Du var opptatt.
Og alt det jeg sa til deg i går også.
Jeg er veldig...
...veldig lei meg.
Jeg vet ikke hva som feiler meg.
Vel, du er ei hurpe, så...
Det du sa er ting jeg trengte å høre, så...
...du hjalp meg.
Hva var galt...
...da du sendte alle meldingene?
Vil du virkelig vite det?
Ja.
Dagen pappa hadde time, da han fikk diagnosen,
fikk han ikke sove, men han husket ikke
hvorfor han ikke fikk sove, så han vekket meg hele natten
og spurte: "Hva sa legen? Hvor er medisinene mine?
Hva vil skje med meg nå?"
Altså...
Det var hver halvtime.
"Hva sa legen? Hvor er medisinene? Hva vil skje nå?"
Og ansiktet hans var så dumt
og fortapt og redd, og jeg klikka og bare skrek så høyt jeg kunne:
"Faen ta deg. Gå og legg deg."
Og jeg var redd for at jeg skulle skade ham.
Men han vekket meg en halvtime senere og spurte om det samme.
- Du må ut av det huset. - Jeg vet det.
Nei, men det må du virkelig. Du må dra.
- Hva skal han gjøre uten meg? - Han har trygd.
Jeg har en ny jobb. Jeg bidrar om det hjelper.
Hva slags ny jobb?
Kiki forfremmet meg.
Jeg skal drive stiftelsen i New York. Høyere lønn, gratis leilighet.
Se på deg.
Beklager, det hørtes slemt ut, jeg...
Jeg mente det.
Se på deg.
Jeg er stolt av deg, Simone.
Kan du ikke bo hos meg en stund?
- Ja. - Og gjøre hva?
Hva med Palm Beach, da?
Morgan sa han inviterte deg. Det er en flott idé.
Han er en pen sjømann, men nei.
Perfekt inngangsdop. Dra bort i en måned, bli for alltid.
Jeg kan ikke dra på en yacht, Simone. Jeg har ikke engang helseforsikring.
Vel, hva vil du gjøre?
Hva vil du?
La være. Du høres ut som Ryan Gosling.
Jeg tror du vil dra. Du vil si: "Ja, Morgan."
Kom igjen, prøv.
Ja, Morgan.
Og: "Ha det, Bruce."
Ha det, Bruce.
Livet ditt
er i ferd med å bli fantastisk.
Kom hit.
- Sko? Solbriller også? - Ja.
Solbriller også.
- Gallakjolen? - Tilbake til Caroline. Alt annet må vekk.
- God morgen, Mrs. Kell. Smoothien din. - Takk, Patrice.
I dag er det kaldpresset kirsebærjuice med sjøtare og estragon.
Hva?
- Smoothien din. Det er kaldpresset... - Gud, nei, ikke i dag.
Ikke i dag.
Hva mener du, pakket og klart?
Vet ikke. Alle tingene hennes er i esker.
Jøss. Vet Missy hva som skjer?
Ja, hun sa at Miss K ba henne pakke ned tingene. Ikke noe mer.
- Kanskje de pakker til New York? - I pappesker?
Michaela vil heller dø.
Siste nytt.
Mrs. K ba meg merke eskene med "veldedighet".
Tingene hennes blir donert bort.
Simone får sikkert sparken.
Tuller du?
Fy faen.
- Vi klarte det. Terrorregimet er over. - Jeg gråter.
- Takk, Jesus. Du er en barmhjertig gud. - Kom hit. Herregud.
Jeg skal spre nyheten.
Ja. Zeus.
Spill Joses feiringsmix.
Ja, Zeus.
Spiller Joses feiringsmix.
- Ok. Kom igjen. - Ja.
Jadda!
Kom igjen. Du har den.
Så han kan aldri danse igjen?
- Ja. - Forsterkninger har ankommet.
- Vi har med kaffe. - Gi meg.
Og portugisiske terter fra bakeriet. Ikke si det til Patrice.
Takk, Peter.
Ja, takk, sjef.
- Har du hørt fra pasienten? - Ja, han er våken, men groggy.
Han har to brukne bein, en brukket arm,
et par brukne ribbein og hjernerystelse.
Ja. De sa vi kan se ham snart.
- Jeg venter med dere. - Ok.
Skal jeg kjøre deg til huset?
Ja, jeg bør være der når pappa våkner.
Går det bra?
Dere har mye å snakke om, så dette er flott.
Så diskré. Ha det.
- Er de en greie? De er søte. - Jeg jobber med saken.
Ja, det gjør jeg.
Øyas Kirsten Giftekniv?
Bare for å fortsette tradisjonen vår med at jeg oppfører meg kleint
når jeg ser deg...
Vi trenger ikke snakke om det.
Jeg visste ikke om faren din, ok?
Historien der, fosterhjemmet. Morgan sa det, og hadde jeg visst,
hadde jeg aldri ønsket ham velkommen inn til oss. Jeg er lei for det.
Ingen flere unnskyldninger.
Etter det jeg forstår, var forsømmelsen unevnelig.
Allikevel snakker alle om det.
- Beklager. - Enda en gang.
- Ja, jeg... Søren. - Ikke mer.
Si ifra hvis du trenger noe i dag, ok? Jeg er her.
- Spørsmål. - Ja.
Vet du at du sa "spørsmål"?
Vent litt.
Morgan, når drar du til Palm Beach i morgen?
Ved daggry.
Dramatisk.
Og er jeg...
- ...fortsatt invitert? - Ja.
Hvordan det? Blir du med?
Ja.
- Med mindre det... - Nei.
- Om ikke... - Jeg vil ha deg med.
Ok.
Kult.
Ved daggry, er det et bestemt tidspunkt?
Eller skal jeg føle det som en hane?
Vil du komme etter gallaen og tilbringe natten med meg?
- Høres bra ut. - Ok.
Ok.
Ses etterpå.
Ok, ha det.
Hei, pappa. Jeg er hjemme fra sykehuset.
Pappa?
Ray?
Pappa!
Hva gjør du?
Pappa!
Pappa. Hei.
Hei. Pappa.
Hei.
Hva gjør du her alene?
Jeg var ikke alene.
Moren din var her.
Ok.
Vi går vekk fra kanten.
Kom igjen. Det går bra.
Det går bra.
Hei, kompis.
Kan du høre meg?
Ok.
Ok, ta det med ro.
Du er på sykehuset. Du har hatt litt av et fall.
Er det... beina mine?
Ja, de er brukket,
armen din også, og et par ribbein.
Men legen sier at du vil bli helt frisk.
Du er veldig heldig.
Fint.
Her, ta litt vann.
Tutekopp er bra.
Hei, jeg...
Jeg setter pris på at dere er her.
Å, ikke deg.
Jeg vil ikke ha deg her.
Vakter!
- Jeg har vært bekymret. - Du dyttet meg.
- Hva? - Du dyttet meg.
- Et stort dytt, og det var fra deg. - Nei, du er forvirret.
Jeg falt,
og så var du over meg, og du hadde vinger.
Du var full.
Du dyttet meg, du så meg falle og lo.
Jeg ropte på hjelp.
- Heks! - Ok, la oss roe ned.
Du har fått hjernerystelse, og du tar mye smertestillende.
Vis ham vingene dine.
- Vis ham hvem du virkelig er! - Ok.
Ok, det er nok.
Hun vil ikke gifte seg med deg, ok?
Det er hennes rett.
Jeg forstår ikke. Hun gjorde dette.
Nei, du gjorde dette.
Nå må du finne noen manerer, ellers får vi et problem.
Unnskyld, Peter.
Kroppen verker.
Det går bra.
Ta tutekoppen din.
Pappa, har du sett Ray?
Hvem?
Vennen min Raymond.
Han er ikke i gjestehuset, og har ikke sovet der.
- Vet du hvor han er? - Nei.
Kom han ikke hjem i går?
- Hva vet jeg? Han er din kjæreste. - Han er ikke kjæresten min.
Det sa jeg tydelig.
- Lurte meg. - På stranden i går kveld.
Faen! Kom igjen.
- Hvor skal vi nå? - Kom igjen. Vi må denne veien.
- Devon. - Beklager.
Å, nei.
Kanskje han badet?
Hvem er Allie?
Har ringt 49 ganger.
Herregud.
Kona hans.
Kanskje han dro til Buffalo?
Uten telefon og nøkler og lommebok og bukser?
Jeg vet ikke.
I går sa jeg til ham at det var bedre om han druknet.
Det er ikke morsomt. Tror du at han...
Den gutten, ikke søren. Han har ikke ballene.
Hva om han svømte for langt ut og bare trår vannet
kilometer fra land?
Hei, det er Allie.
Nei, pappa!
- Hei. Jeg er Bruce. - Hei. Hvem er dette?
Nei, Allie. Hei. Lenge siden. Hva skjer?
Devon? Hvorfor har du Rays telefon?
Er dette Rays telefon? Det er... Jeg...
Helt seriøst. Jeg fant den på stranda nå.
Jeg visste det. Han er der, ikke sant?
Jeg...
Du faller ut. Er du ikke på Wi-Fi?
Jeg hører deg ikke.
Ikke lyv for meg. Dere er sammen.
Jeg er...
Jeg er lei for det, Allie.
Men jeg vet ikke hvor han er. Jeg finner ham ikke.
Jeg vet hvor han er. Han er på en øy med en jævla hore.
Simone, hei og god morgen.
Se, alle sammen, det er Simone.
Hei, Simone.
- Hva er det med dere? - Det er en vakker dag.
Ja, sola skinner, himmelen er majestetisk. Hvem vet hva dagen bringer.
Kanskje ære.
Ok, nifst.
Hvor er Kiki?
Prøve.
Ja. Jeg skal i den retningen. La oss gå sammen, ok?
- Ja. - Bra.
Her er den oppdaterte listen til godkjenning.
Flott, takk.
- Begge beina? - Lårbeinet i ett, men han klarer seg.
Stakkars Ethan.
- Han burde vært død. - Kommer han fortsatt på gallaen?
- Hei, Simone. - Hei, Simone.
Hei, damer. Beklager at jeg er sen. Hvor vil du ha meg, Kiki?
Du trengs ikke her. Vent på rommet.
Hvordan vet jeg blokkeringen?
Du vil vel ha meg foran nå som jeg er i ledelsen?
Har dere hørt siste nytt?
Jeg skal drive stiftelsen.
- Skal du? - Simone, du...
Takk.
Gjør som jeg ber om.
Ja.
- Ja, greit. - Takk.
Åpningsposisjon, samme som i fjor.
- Peter, slutt å se så fortvilt ut. - Jeg er fortvilt.
Kan du gå 15 cm til venstre?
Jeg vet hvor jeg skal stå. Jeg har gjort dette siden jeg var barn.
Greit, gjestene kommer inn her som alltid.
Dere tre står her og tar imot gjestene først.
- Håndhilse, smile. - Peter og jeg kommer.
Ja, håndhilse og smile.
Champagne, champagne.
Og så holder Peter en tale. Trenger du en gjennomgang?
Nei.
Og så introduserer Peter meg, og jeg holder den årlige gallaskålen.
Klapp, klapp, klapp.
Hei, har vi en reiseseng?
- Hva? - Jeg hørte det nettopp.
Sarah og Rory kommer. De kommer med ektefellene og barnet.
De spør om vi har en reiseseng.
Vi kan få tak i en, ikke sant?
- Selvsagt, sir. - Hva er det?
Det er en pop-upseng som...
Kommer barna dine?
- Hvor? - Hit. Jeg tilbød å sende flyet.
- Jeg sa det i går. - Nei.
- Skal vi ha et barn på gallaen? - Nei.
Vårt barn. Han kan bli med å hilse. Som i gamle dager. Hele familien.
Har de smoking på så kort varsel?
Jeg sa de kunne gå med det de ville.
Hei.
Ja. Hun gleder seg. Det gjør vi begge.
- Jose, kan du bli med til Simones rom? - Med glede.
- Tid for å dra. - Kiki, det er ikke...
- Det er ikke sånn det ser ut. - Dra stille.
Men dette viser ikke hva som skjedde.
- Jeg dyttet ham vekk. Jeg løp. - Det spiller ingen rolle.
Han kysset meg. Jeg var like sjokkert som deg.
Nei, du er ikke like sjokkert.
- Jeg er ekstremt såret. - Det er ingenting mellom oss.
Han gjorde en feil, og innså det med en gang.
- Så hvorfor skjulte du det? - Jeg visste at det ville knuse deg.
Og jeg...
Jeg lever for å ikke knuse deg.
Vel...
Kiki, vær så snill.
Jeg fulgte etter ham, som du ba om, og han så meg.
Du kjenner Peter.
Det var sånn dere møttes. Han la an på deg også.
Jocelyn var ikke vennen min.
Du er min beste venn, nå en trussel mot ekteskapet,
du har satt alt jeg har bygget i fare, så du må dra.
Vær så snill.
Jose gir deg oppsigelsen og en taushetserklæring å signere bilen,
og vi skal aldri snakke med noen om dette igjen.
Kiki, vær så snill.
Vær så snill, ikke gjør dette.
Kan jeg få telefonen din, takk?
Og bildet?
Kiki, du dreper meg.
Jeg er så lei for det.
Jose, kan du kjøre henne?
Det er bare fire hoteller på øya. Han er ikke der.
- Au! Se hvor du stikker, kompis. - Beklager, Mr. DeWitt.
Han er ikke på sykehuset. Hvor i helvete er han?
Hva synes du om dette?
Å, pappa.
Du ser fantastisk ut.
- Det er ikke for mye? - Nei.
Det er akkurat passe. Veldig stilig.
Vil du se noen skjerf- og slipsalternativer?
Ja, la oss se dem. Takk, Kenny.
Når begynner dette i dag?
Drinker klokken fem.
Når drar vi hjem?
I morgen er planen.
Men jeg har noe jeg vil fortelle deg.
Nei, det er bra, tror jeg.
- Jeg har møtt en fyr på øya og... - Du og mennene dine hele tiden.
Uhøflig.
Kan jeg fortsette?
Han heter Morgan, og han er
kaptein på et stort skip, og han inviterte meg på tur med ham.
Sjømann, hva?
Ja, turen tar en måned.
En måned?
- Glem det. - Vent litt.
Nei, det er en dum idé.
Liker du denne fyren?
- Jeg kan ikke dra fra deg så lenge. - Jo.
- Hvem skal gi deg medisiner? - Veteranordningen.
De sender det hjem. Jeg må fylle ut noen skjemaer.
Du går ikke ut. Du vil bare drikke for mye og røyke.
Hvordan jeg bruker de årene jeg har igjen er opp til meg, så drit og dra.
Du burde dra.
Søsteren din har disse rike jævlene i sin hule hånd.
Du skylder meg ikke noe.
Ok, Mr. DeWitt.
Velg giften din.
Utmerket valg.
La meg finne et lommetørkle.
Mener du det?
- Klarer du deg? - Det går fint.
Jeg klarer meg.
Ja, det er bare en måned, ikke sant?
Nettopp.
Glad i deg, Simone.
Pappa.
Jeg er Devon.
Går det bra?
Jeg vet vi snakket om noe viktig...
...som betyr mye for deg.
Men jeg...
Det går bra.
- Det går bra. - Unnskyld.
Det går bra.
Jeg er i helvete.
Missy, hei.
- Hva skjer? - Jeg skal hjelpe deg å pakke.
Ok. Da kommer vi oss av gårde.
Du høre på musikk mens vi kjører?
Simone?
Går det bra der bak, Simone?
Ok.
- Pappa, jeg ba deg skifte. - Jeg velger å gå med denne.
Ok. Hva faen foregår? Hvorfor blir vi kastet ut?
Søsteren din ble sagt opp, så jeg kjører dere til fergen.
Hva?
- Fikk hun sparken? - Ja.
Simone.
Simone, hva skjedde?
Simone.
- Hva har du gjort med henne? - Jeg? Ingenting.
Hun er nok i sjokk.
Jobben personligheten hennes. Hvorfor fikk hun sparken?
- Noe om et tyveri. - Tyveri?
Hun ville ikke stjålet tyggis. Hun har aldri vært i trøbbel.
Faen, det er politiet. Hallo?
Skal vi på gallaen?
Så...
Nei.
Beklager.
Dessverre. Men vet du hva? Det blir ikke gøy uansett, så...
Så jeg skal ikke møte Jim Kelly?
Kom igjen, Devon!
Jeg kommer! Nei, ikke deg. Vi kommer straks. Faen.
Ha det.
God nyhet, Ray lever. Dårlig nyhet, han er på glattcelle.
Kan vi stoppe innom politistasjonen?
Dere Buffalo-folk vet å feste.
Du ser bra ut.
Takk, Patrice. Har du sett Jose?
Nei, tror han gjør ærender for Mrs. Kell.
Er det noe jeg kan gjøre for deg?
Jeg skulle be ham hente Rory og Sarah på flyplassen.
- Sa jeg at de kommer? - Ja. Det er så spennende.
Skal jeg be Carl eller Eddy hente dem?
Nei da. Jeg får Simone til å bestille bil.
Simone er ikke der oppe. Mrs. Kell sa henne opp i morges.
Hva?
- Sparket du Simone? - Ja, det gjorde jeg. Så?
Så jeg er overrasket. Hvorfor?
Jeg stoler ikke på henne.
Forfremmet ikke du henne i går?
Hun jobber for meg, så det er min avgjørelse og min sak.
- Ok, men vi kunne snakket om det. - Hva er det å snakke om?
Dere er nære. Som søstre.
Og det virker spesielt kaldt å sparke henne
rett etter at vi hørte om den fryktelige barndommen,
og faren hennes er her, og Ethan faller utfor en klippe.
Litt skandaløst, faktisk.
Hun stjal øredobbene mine. Jeg tok henne på fersken.
- Hvilke øredobber? - Disse.
Du låner henne smykkene dine hele tiden.
Kler på henne som en dukke. Hvorfor skulle hun stjele dem?
Jeg vet ikke hvorfor hun gjorde det,
men hun var respektløs og tok det som var mitt,
og jeg tillater det ikke. Da er vi ferdige.
- Ok, så nå er hun bare borte. - Du virker veldig bekymret for henne.
- Jeg tror hun har et godt hjerte. - Hun har et fantastisk hjerte.
Og jeg elsker henne, men jeg får ikke ha henne, hva?
Vi får ikke alltid det vi elsker.
Miss DeWitt. Kom inn.
- Takk Gud. Få meg ut herfra. - Herregud, Lily, er det deg?
Kevin! Herregud.
Jeg har savnet deg.
Jeg prøvde å finne deg på Instagram, men mistet mobilen.
Går kultredningen bra? Jeg var bekymra.
- Så bra. Hva gjør du her? - Jeg vet ikke.
Jeg prøver å gjøre denne hingsten min.
- Ikke pust på meg. - Nei da.
Kan du la være?
Denne kongen dukket opp i bryllupet jeg var i i går.
Han gikk opp av vannet helt naken som Daryl Hannah i Splash.
Heldigvis har vi klær i hittegodset til fyllikene.
Jeg sa at jeg ikke var full. Det var hypotermi.
Jeg har hypotyreose.
I går var mitt livs mest traumatiske opplevelse.
- Den historien igjen. - Jeg henter papirene hans.
- Jeg ble tatt av strømmen. - Takk.
Jeg var i grunt vann.
Plutselig var jeg en kilometer fra land i en syk strøm,
og jeg ble slengt mot steinene. Jeg trodde jeg skulle dø.
- Så dramatisk. Jeg er glad du er ok. - Og så fikk jeg en åpenbaring.
Den mørke strømmen er deg.
Deg.
Du har en sprø makt over meg. Hva gjør jeg på denne øya?
Jeg gjorde nesten kona til enke i går,
min sønn ble nesten farløs på grunn av deg.
Nei, Ray. Jeg inviterte deg ikke hit.
Du valgte å komme. Du valgte å svømme naken.
Nei. Du gjorde dette mot meg.
- Skal jeg slå ham? - Jeg vil hjem.
Være med Allie og Mason. Det er livet mitt.
Jeg vil hjem.
Jeg må fortelle deg noe, Ray.
Beklager. Jeg trodde du var død.
- Hvorfor svare en død manns telefon? - Hun ringte 14 ganger.
Det har vel ikke noe å si.
Slutt å sparke bøtta mi.
- Jose, kan du? - Ja.
- Vi har gjort dette i 30 år. - Hvem går ut i havet naken?
Du ba meg om det.
Hører du meg, Simone?
Nei?
Jeg husker ikke engang hvorfor vi er her.
Jeg glemmer alt jeg vil huske
og husker alt jeg vil glemme.
Som ansiktet til politibetjenten da hun kom for å hente deg.
Og måten hun sa: "Har du glemt at det var et barn her?"
Jeg ga deg ikke mat.
Jeg lot deg være alene på rommet ditt så lenge.
Jeg lukket døra da du ropte på meg.
Unnskyld, Simone.
Unnskyld.
Hei.
Devon skal reise bort,
og det blir deg og meg igjen.
Og jeg skal gjøre det bedre denne gangen.
Simone.
Perfekt å velge å være ærlig med alle akkurat nå.
Ha det, Kevin. Vi ses snart.
Ha det, Lil. Til neste gang.
Hvor er Simone?
- Hei. - Hei.
Jeg tenkte på deg.
Jeg er lei for at du fikk sparken.
Jeg vet det er min feil. Jeg skal fikse det.
Jeg vil uansett ikke jobbe her lenger.
Men...
...før jeg drar, må jeg si deg noe.
- Ja, Peter, få høre. - Hvor er du nå?
- Jeg kjører i bilen. Hva skjer? - Er du alene?
Nei, jeg er med Bruce og Devon og pleieren. Hva skjer? Trenger du noe?
Ja, kan du slå av høyttaleren?
Ok, vent litt.
Få høre.
Ja.
Ja, selvfølgelig. Ok. Ja, mottatt.
Beklager, endring i planene. Jeg må tilbake.
- Vent. Jeg går ut. Jeg kommer meg hjem. - Ok.
Er du sikker?
Snakkes, D.
Vær forsiktig.
Hei.
Har du sett Peter?
- Nei, Mrs. Kell. Champagne? - Nei. Kan du finne ham?
Ok, dere må bli i bilen, takk. Ikke gå ut. Jeg kommer straks tilbake.
Bli her, pappa. Jeg skal lete etter Simone.
Faen.
Overraskelse.
Har vi fortsatt en avtale i kveld?
- Hør her, jeg... - Å, nei.
Jeg vil virkelig bli med.
Jeg kan ikke.
Jeg gledet meg skikkelig.
Neste gang.
Og takk...
...for at du er så snill.
Jeg har kjøpt fersk frukt og skulle lage crepes.
Unnskyld. Straks tilbake.
Kan du unnskylde meg et øyeblikk?
- Hva gjør du her? - Er Simone her?
Nei, jeg trodde dere var på fergen nå.
- Vi mistet henne. - Er hun ikke med Jose?
Nei, hun stakk.
Forresten, du er virkelig frekk som sparker henne.
- Kan du finne Peter? - Selvsagt.
Simone tar ikke engang gratis vareprøver.
Hun jobber ræva av seg for alt hun har.
Og hun er knust nå fordi hun tilber bakken du går på, dumme kjerring.
Du vet ingenting.
Du svanser rundt og redder fugler,
sa til henne at hun hører til, at dere er venner,
og så river du det vekk fordi du ville?
- Kan du dempe stemmen? - Skal jeg dempe stemmen?
Kan du ringe Jose for meg?
Jeg har forstått deg siden dag én.
Det stemmer. Jeg. Vet du hva du er?
Du er en megaloman, kultleder, hore og en morder.
Ja, det stemmer. Vi vet hva du gjorde mot Jocelyn.
Jocelyn Kell lever på en øy utenfor Washington.
Hun er en eneboer som ikke har blitt sett på ti år
fordi hun ble vansiret av plastisk kirurgi etter skilsmissen.
En injeksjon forårsaket nekrose,
så halve ansiktet er dødt kjøtt og hun er blind på ett øye.
Det er veldig trist. Hun har mye vondt
og vi respekterer privatlivet ved å ikke snakke offentlig om henne.
Er det noe mer du vil lufte
foran vennene våre før Jose følger deg ut?
- Nei, det er alt. - Takk.
Jose vil følge deg ut.
- Hvor er Jose? - Ok, jeg går selv.
Det er gjort.
- Bra jobbet. Takk, min venn. - Selvsagt.
Pedro.
Sikker på at du vil gjøre det igjen?
Jeg er sikker.
Det kan bli rotete.
Det er derfor jeg har deg.
Ja.
På Instagram sier han "baconpannekaker".
- Nei. - Hele tiden.
- Forbløffende. Man ville aldri trodd... - Michaela.
- Jeg må snakke med deg. - Men jeg er midt i noe.
Nå, takk.
Unnskyld meg. Jeg er straks tilbake.
Kan dere gi oss rommet? Tusen takk.
- Hva er så viktig at vi må snakke nå? - Jeg er ikke lykkelig.
Jeg har aldri vært lykkelig i ekteskapet.
Er det min reaksjon på at barna dine kommer?
For jeg innrømmer at jeg ble overrasket, men jeg gleder meg til å se dem nå.
Du har systematisk frarådet meg
å kjenne mine egne barn i over et tiår.
- Jeg har prøvd å overbevise... - Dette igjen?
Du ødela forholdet med barna dine.
Du gikk etter meg.
Du forlot Jocelyn. Du lot dem demonisere meg.
Jeg lar deg gå, Kiki.
Hva snakker du om? Vi er midt i gallaen.
Beklager bråheten, men jeg har sett det og nå kan jeg ikke glemme det.
Hva da?
Du skulle tilbringe resten av dagen, resten av livet,
med inkriminerende bilder av meg gjemt i en safe.
Simone sa det.
Ja. Simone brydde seg nok til å advare meg.
Og nå er bildene ødelagt.
Jeg skulle ikke gjøre noe med dem. Det var bare en forsikring.
Gode ekteskap trenger ikke forsikring.
Jo, vårt. Du og advokatene dine sørget for det.
Jeg ga opp karrieren, og fikk en avtale som bare verdsetter
de jævla eggstokkene mine!
Aviariet er mitt. Jeg vil ha det.
Ingen kan ta vare på fuglene utenom meg.
Simone kan det.
Ikke vær idioten som knuller assistenten.
Det handler ikke om Simone.
Det handler om at jeg
vil ha kjærlighet og lys i livet mitt.
Om at jeg trenger å føle at min reise
på denne planeten har vært rik og verdt det
og full av godhet.
Du er en klisjé.
Jeg vil ha barna mine, barnebarna mine,
løpende rundt her inne.
Kanskje jeg til og med får enda en baby på egen hånd. Hvem vet?
Å få barn vil ikke gjøre deg yngre, Pete.
Ja, jeg tror
vi lar advokatene våre ta seg av resten av samtalen.
Jose?
Å, jeg...
Nei, jeg finner veien ut selv. Det er...
Er ikke du vakker i kjolen jeg lagde til deg?
Hei hei.
Du er virkelig nydelig.
Jeg vil gjerne si meg enig, Miss DeWitt. Veldig flott.
Takk, Jose.
Unnskyld meg.
Går det bra?
Med deg?
Ja.
Hei.
Hei, hvor er...
Hvor er kjolen din?
Hva gjør du?
Hva mener du?
Er du sammen med Peter nå?
Ja, det skjedde nå nettopp.
Hendene mine skjelver fortsatt. Vi fant hverandre på stranda.
Herregud, som magneter.
Vi hadde en lang samtale, og på slutten sa jeg: "Ok, ha det",
og da sa han: "Vent, jeg må si deg noe. Jeg tror jeg er forelsket i deg."
- Og da han sa det... - Hva med Michaela?
Hva med Michaela?
Hvis det ikke tjener deg,
gi slipp.
Ok.
"Wow, ok."
Hvorfor sier du det så dømmende?
- Du tok mannen hennes. - Han la an på meg.
Skal jeg ikke gå gjennom en dør som åpnes?
Ja. Lykke til med døra.
Devon, vent. Kom igjen.
Denne dagen har vært en stor seier.
Jeg får ikke fyken. Du drar ikke hjem med pappa. Morgan er her.
Han ser rykende heit ut i smoking.
Har du noen anelse om hvor morsom denne kvelden blir?
Ja, det har jeg.
Jeg vet hvor morsom kvelden blir. Jeg drar hjem med pappa.
- Devon, kom igjen. - Jeg vil hjem og ta meg av pappa.
Slutte på college for å ta vare på deg
er det beste jeg har gjort.
Jeg tror ikke du forstår hvor stolt jeg er av meg selv for det.
Du forlot meg ikke,
og jeg lot deg ikke gå.
Men nå må jeg det.
Hvorfor høres du så dramatisk ut? Det er...
Det er ikke...
Vi kommer til å se hverandre.
Til høsten, i byen.
Jeg flyr deg inn, så kan vi ta pedikyr.
- Se et show. - Det høres bra ut.
Ja.
Ok.
Jeg må gå. Dette er...
Dette er en hel greie, men
jeg er glad i deg.
Vet du det?
Jeg er glad i deg også.
Ha det.
La oss samles.
Og vi begynner
som vi pleide å begynne
med min skål.
Skål for alle dere.
Jeg vet ikke om den er god.
To fløte, to sukker.
- Bra. - Jeg husket.
Ja. Bra jobbet.
Du er en snill jente.
Takk, pappa.
Jeg skal huske deg.
Siste mulighet for ombordstigning.
Pappa. Ikke gå noe sted. Jeg er straks tilbake.
Kan jeg sitte her?
Jeg så deg gå på båten, og jeg ville si noe.
Jeg vet ikke helt hva.
Unnskyld.
Antar jeg.
For hva da?
Mordanklager...
...og kultbeskyldninger.
Ikke sant? Litt småtyveri.
Toalettsaker og et par gullkjeder.
Unnskyldning godtatt.
Hva skal du gjøre nå?
Herregud, jeg aner ikke.
Hva med deg?
Buffalo med pappa.
Men jeg skal få meg et eget sted.
Som en voksen.
Et sted med lys.
Løs inn sjekken jeg ga deg.
Nei, det ville ikke vært riktig. Det er 10 000 dollar.
Man får sjelden noe gratis. Løs den inn før den blir avvist.
Ok.
- Takk, Michaela. - Hei hei.
- Hva er "hei hei", forresten? - Å, det er ingenting.
Bare noe jeg sier, og det ble en greie.
Folk gjør alt for deg når du er Mrs. Kell. Bare fortell dem reglene.
- Vil søsteren min få det bra med ham? - Nei.
Vel, hvem vet?
Jocelyn tenkte nok det samme om meg, men jeg gjorde det ganske bra.
Det tok ham 13 år å avgjøre at jeg var et monster.
Du er ikke et monster.
Ikke hun heller.
Tekst: Anette Aardal
TIL MINNE OM