Tečka.
A Bublina.
Nazdárek, Lindy.
Další boží den.
Vypadáš parádně, kočko!
Cooper, ty jsi miloučká.
Není nad dobré srdíčko.
Vítám tě v dalším dni.
Neválej se v posteli, Lindy.
Šup, šup! Venku je krásně.
Mám toho tak akorát po krk. Fakt mě to nebaví.
Ozval se mi Lucien. Moc ho to mrzí.
Prý to byla chyba. A ještě se ukázalo, že ta ženská je její sestra!
Umíral jsem smíchy!
Kde je Jimbo?
Vždycky vstává jako první.
Jimbo? Jimbo Fennelli? Jime?
No tak, Jimbo. Vstávej.
Ozvaly se ti Mabel a Neve?
Jako by dočista zmizely. Zkoušel jsem se spojit, ale jsou fuč.
Hele, kočko, jestli budeš dál ležet, uděláš si proleženiny.
Koukej vstávat!
Vstát.
Doleva. Dopředu.
Dopředu.
Doleva.
Dopředu.
Doprava.
Dopředu.
Stát.
Potřebuju čůrat?
Objem moči je už třetí den po sobě na nule.
Skvělá práce, Lindy.
Vylučováním jen vyloučíte své možnosti.
- Proboha. Viděla jsi to? - Já nedýchám.
- Zveřejnil příspěvek. - Je boží!
Ricky September je takovej hezoun!
- Jestli se potkáme, tak umřu. - On mě miluje!
Ty jo.
Otevřít Rickyho.
Ty bláho.
NEVYŽÁDANÁ ŽÁDOST
Vím, že mě neznáte, ale jsem Doktor a jste v ohrožení života.
Ve skutečném světě jsou tvorové.
Příšery, které si pro vás jdou.
- Nedělejte to, Lindy... - Zablokovat.
PÁN ČASU
TEČKA A BUBLINA
Vítejte u Zpráv z Blahozemě. U nás je stále blaze.
Zapomeňte na starosti z Domovského světa.
Podle předpovědi to v Blahozemi vypadá na další překrásný den.
Tedy na papíře.
Nebudeme vám lhát. Trošku nás zlobí meteorologický satelit.
Ale opravíme ho hned, jak to půjde.
Ať je vám v Blahozemi blaze.
Mám ponožky z umělé bavlny a nablýskané retro boty.
- Jsou parádní. - Dopředu.
Třičko je nadčasová klasika z roku 5-5.
- Nemá chybu. - Dopředu.
Sekne ti to, Lindy!
A vlákno je recyklované, takže nevyčerpávám zdejší zdroje.
- Dávám si na to pozor. - Chci vypadat jako ty.
Mám ho ještě v tyrkysové, šeříkové a letní zelené. Je měkounké.
Koupím si ho. Rovnou stokrát.
Asi se to nesluší, ale musím říct, že mi to sluší.
- Tvoje influencerství funguje! - Doprava.
Doleva.
Dopředu.
Zdravím vás.
Nezapomeňte omrknout můj nový outfit. Myslím, že se povedl.
- Je super. - Myslíš?
Vůbec to není fér, že musíme pracovat.
Nikdo z Blahozemě nám neřekl, jaká to bude nuda.
- Nuda! - Mě to baví.
Ty jsi ale slušňáček, Alane.
Ne.
Pomáháme komunitě
vybudovat z Blahozemě nejlepší centrum na zpracovávání substacků.
Co si to tu nalhávám?
Nuda!
Mám z té práce zdrbané ruce. Jak od struhadla.
Zdrbané je vtipné slovo.
Ty vado, to teda je!
To slovo je boží!
- Zdrbané. - Jsem jeden velký zdrbanec.
Vážně, Lindy. Teď se slehla zem i po Zackarym. Prostě zmizel.
A to samé Rooster. Je fuč.
S tebou je nuda.
Zdravím, Lindy.
Dělám systémovou kontrolu jménem Blahozem Enterprises.
Můžu na vás mít pár otázek?
Kdo jste?
- Jmenuju se Ruby Sundayová. - Vás na seznamu přátel nemám.
Já vím, ale všichni mě odmítají. Strašně moc vás prosím.
Moc vám to sekne.
Dobře.
Co chcete vědět?
Děkuju.
Můžete mi říct, co právě děláte?
Probůh, vy jste ale hloupá.
Ano, dejme tomu, že jsem hloupá. Nevím vůbec nic.
Co teda děláte?
- Tohle je práce. - A práce je co?
Panebože. Jste jak dítě.
Práce je zpracovávání dat.
Sbíráme informace o substacích a posíláme je domů.
Schvalujete?
To je super. A to dělají všichni? Celé město?
To jste vážně tak...
Všichni pracujeme dvě nekonečně dlouhé hodiny denně.
A zbytek dne máme volno. Není to zjevné?
- A pracujete v šestičlenném týmu? - Ano.
- Kdo je ta šestice? - Prosím vás.
Fajn. Je tu Danny a Vista Jayovi, sourozenci,
Molly Championová, Sandy Brooková, Bertie Lester.
A ti jsou kde?
V práci.
Mají směnu.
- Takže jsou s vámi v místnosti? - Ano.
Danny a Vista Jayovi sedí vpředu.
V řadě za nimi je Molly a Sandy. Já s Bertiem jsme vzadu.
- A jsou tam teď? - Kde jako?
- U stolů. - Jak to mám vědět?
- Jste v jedné místnosti. - To se mám jako podívat?
No... ano.
To snad nemyslíte vážně.
Jestli chcete mluvit s Dannym, spojte se s ním. Danny?
Danny. Jsi tam?
Kde tedy je?
Danny? Danny Jayi? Haló?
Jste vlastně ve stejné místnosti. Sedí o dvě řady před vámi, že?
Určitě.
Vždycky se o tom můžete přesvědčit očima.
Stačí jen... stáhnout Bublinu.
Stáhnout?
Jakože vypnout?
Na vteřinku.
To se u nás v Blahozemi nedělá. Vy jste tak hrubá.
Nedělám si srandu.
Zmizela Olive, Kipper, Alannah je nezvěstná...
Odšoupla jsem vás!
Když se podíváte na čtyři stoly před vámi, slibuju, že vám dám pokoj.
Stahovat Bublinu rozhodně nehodlám.
A mohla byste v ní zůstat a podívat se přes ni? Dokážete to?
Můžu si dělat, co chci.
Tak to prosím zkuste.
Co vidíte?
Nikdo tam není.
Dobrá. Fajn. Děkuju vám.
Kde jsou?
Proto se vás ptám.
Nemůžou si dovolit tu nebýt. Každý z nás musí pracovat.
Nejdřív práce, pak zábava.
Dobrá.
Bude to pro vás rána, Lindy, ale jsem tu s vámi.
Podle tabulek sedí Bertie Lester napravo od vás.
- Zhruba tři metry daleko. - Ano.
- Je tam? - Co je mi po tom?
Lindy, podívejte se prosím velice opatrně na pravou stranu.
- Už bych se ráda vrátila k práci. - Co jste viděla?
Musím jít pracovat.
Co jste viděla, Lindy?
Já... nevím.
Dobrá, ale já v Blahozemi nejsem. Nevidím k vám.
Zkuste stáhnout Bublinu, vypnout Tečku a podívat se.
Alespoň na vteřinu. Pak se vraťte a povězte mi, co jste viděla.
Vážně musím jít pracovat.
Já vím a moc mě to mrzí, ale musíme vědět, vedle čeho sedíte.
Stáhnout a vypnout.
Tečka, Bublina.
Nic se neděje, Lindy. Jsem tady.
Řeknete mi, co jste viděla?
Pardon, vaše potřeba močení se blíží maximu.
Plán zní takhle:
Po práci se všichni připojíme do Aqua Mariny.
Co je to za zvuk?
Pustit Rickyho Septembera.
Lindy.
Promiňte, ale pokud se nemýlím, musela jste cosi vidět.
Ale mám kamaráda, který se o to postará. Slibuju. Tady je.
Nemůžete už mi dát pokoj?
Vždyť je to celé na hlavu.
Já vím. Ale věřte mi. Musíme vás odtamtud dostat.
Vy s tou věcí... máte něco společného?
Ne. Snažím se zjistit, co to je, ale ze všeho nejdřív vás musíme zachránit.
Zkuste se postavit a odejít odtamtud, akorát bez Bubliny.
To nemůžu.
Musíte stáhnout Bublinu, protože jich je víc.
- Víc? - Myslím si to.
Není to jen u vás. A obávám se, že je ta vaše Tečka nevidí.
Když budete chodit pomocí těch šipek, můžete tomu nakráčet přímo do chřtánu.
- Doktore. - Je to tak.
Podívejte, Lindy, musíte mu věřit.
Poté, co mi to došlo, zachránil mi několikrát život.
Stáhnout Bublinu, vypnout Tečku, odejít.
To zvládnete.
Stáhnout Bublinu.
Vypnout Tečku.
Bože, já jsem tak blbá!
Tečka a Bublina.
Už jste venku?
- Neumím chodit. - Cože?
Bez těch šipek neumím chodit.
- Neumíte chodit? - Bez šipek.
Neumíte chodit bez šipek?
Přesně to se vám snažím říct! Sklapněte! Nenávidím vás!
- K východu, prosím. - Dopředu.
Doprava.
Dopředu.
Doleva.
Dopředu.
Doleva.
Dopředu.
Stát.
Sjet výtahem do přízemí.
- Vidíte? Šipky fungují. - Prima.
To je skvělé. Jste úžasná, Lindy.
Jsem na vás pyšný. Vedete si opravdu skvěle.
Jen si dělejte srandu.
Dopředu.
- Stůjte, Lindy! Ne! - Dopředu.
- Utíkejte! Rychle! - Dopředu.
- Dopředu ne! - Jen to ne!
- Utečte! Nedržte se těch šipek! - Zmizte!
Nedržte se jich!
- Běžte dozadu! - Zpátky!
- Lindy!
- Dopředu ne! - Dopředu.
- Zpátky! - Dozadu!
To monstrum je před vámi!
- Dozadu! - Dopředu.
- Nedržte se těch šipek! - Ne!
Dopředu.
- Nevšímá si vás. - Dopředu.
Ale proč? Co jste to udělala?
Teď už tam jsou dvě a nechávají vás jít.
Do výtahu, Lindy!
- Dopředu. - Přesně tak. Do výtahu.
Dopředu.
Zastavit a otočit.
Lindy.
Přemýšlejte, Lindy. Jste něčím odlišná?
Ať už jde o parfém, krevní skupinu
nebo zkrátka cokoliv, čím se lišíte od Bertieho.
Policii.
Linky jsou obsazené. Bohužel vám nejsme schopni pomoct.
Musím mluvit s policií.
Linky jsou obsazené. Bohužel vám nejsme schopni pomoct.
Ale já s ní vážně musím mluvit!
Došlo tu k vraždě. Tři metry napravo ode mě došlo k vraždě.
Linky jsou obsazené. Bohužel vám nejsme schopni pomoct.
Prosím, pomozte mi někdo!
Od toho jsme tu my. A dostaneme vás odtamtud.
Foyer.
Hlavně opatrně.
Co mám dělat teď?
Půjdeme ven na ulici.
Zvládnete to?
Krůček po krůčku.
Dopředu.
Doprava.
Dopředu.
Doleva.
Dopředu.
- Dopředu. - Můžete se zastavit?
Poslyšte, Lindy.
Vím, že nerada stahujete Bublinu, a chápu to.
Věřte mi. Chápu to.
Ale musíme zjistit, jak to venku kolem vás vypadá.
A jste jediná, kdo nám to může říct.
Mohla byste alespoň na vteřinečku stáhnout Bublinu?
Nejsem dítě.
Pardon. Ale zkusíte to, prosím?
Stáhnout a vypnout.
Ale jo, jde to.
Opatrně! Dávejte pozor!
Pomoc!
Pomozte mi!
Tečka a Bublina.
- Do skrýše, prosím. - Doleva.
Doleva.
Tady jste.
Zdravím.
Promiňte.
Je to strašné. Já vím. A věřte mi, že už jsem viděla ledacos.
Ale nedaří se nám vás vystopovat, Lindy. Snažíme se, ale marně.
A dost možná nám dochází čas.
Řeknete nám, jak to na té ulici vypadá?
Co jste viděla?
Ti tvorové... jsou všude.
Ale jedna holka kolem něj prošla a on si jí nevšímal.
Zatímco druhou zase sežral zaživa.
Je to člověk od člověka. Někoho to sežere, někoho ne.
Třeba je to vaší stravou, výškou nebo částí vaší DNA.
Jak to, že ty věci Tečka nevidí?
- Musí být z Divokých lesů. - Cože?
Od prvního dne nám tu říkají: „Nelezte do Divokých lesů.“
Celá Blahozem je obklopena jakousi lesní krajinou.
Divokou přírodou.
Máme tu však silová pole.
A ta nás chrání. Tak jak se to sem dostalo?
Máte přísnou ochranu. Zablokovala mě.
Trčím na okraji města.
Tak jak se sem ti obrovští hmyzáci vplížili?
Lindy, můžu se vás zeptat, co vlastně Blahozem je?
Jak funguje?
Bože, vy jste fakt hloupá. Jezdíme sem z Domovského světa.
Žádná stařešina.
Jenom lidi mezi 17 a 27 lety.
Ale rozhodně ne kdokoliv.
Jen ti, co na to mají.
Takže jste zlatá mládež?
Doufám.
Já vás měla za kancelářské drony, ale proto asi pracujete dvě hodiny denně.
No a ve zbytku dne...
Paříme.
Takový Love Island: Planeta.
Zaplatila to mamka.
Ani nevíš, jak nám chybíš, zlato.
Ale koupila bych ti klidně celý měsíc, jen abys byla šťastná.
Podívej se na nebe a zamávej nám do Domovského světa.
Užívej života, Lindíku.
A nezapomeň, že stačí zvednout Bublinu.
Kdo to je?
- Teď jsem to říkala. Mamka. - Počkat, tu jsem někde viděla.
To je tvář sanitky na planetě Kastarion 3.
Ale ne. Znám ji odjinud.
Jste v jedné místnosti?
- Ne. - Ne.
Pardon. Tohle si uložíme.
To víte, že jste. Jste tam spolu.
Bože můj, no tak jo.
Vy jste mi... lhali.
Tohle je spiknutí. Co jste zač?
Snažíme se vám pomoct.
Vás už jsem zablokovala.
Že jo? To víte, že jo!
Přišel jste mi povědomý, ale... Jak jste to udělal?
Odblokováno, zlato.
To přece nejde.
Nemůžete se odblokovat. Porušujete tím pravidla.
Já se z toho picnu. Proč s vámi vůbec mluvím?
Jste zločinci.
Mám opravdové přátele. Lidičky?
Blízcí přátelé, důležitost jedna. Zahájit skupinový chat.
Nemůžeš si nás takhle přivolat.
- To není vůbec vtipné. - Za tohle tě pokárají.
Ještě nám napaří další hodiny.
- Výborně, Lindy. - Ztišit!
Lidičky, já vím, že se vám to nelíbí, ale je to důležité.
Mám důkazy.
Podívejte se, kolik lidí na seznamu blízkých přátel mi chybí.
Jimbo a Bobbie.
Panebože. Kde je Cooper Mercyová?
Ještě před chvílí tady byla.
Cooper? Slyšíš mě? Cooper Mercyová?
Cooper byla moje nejlepší kamarádka. A Valerie? Ta zmizela taky?
Volám Valerii Nookovou!
Zapnout Gothic Paula.
Snažím se vám říct, že odsud mizí lidi.
Kdy jste naposledy viděli Stewieho Blooma?
Rooster Jacket? Joseph a Lucy? A Kirstie už jsem taky týden neviděl.
Je to zvláštní.
Někoho z nás sežerou, někoho ne.
- Počkej, co že nás? - Sežerou.
Jak jako sežerou?
Sežerou zaživa!
Ve skutečném světě jsou tvorové, kteří nás požírají zaživa.
U všech svatých, Lindy. Přestaň plácat. Tohle bych neřekl ani já.
To, že se někdo odhlásí...
Ztlumit!
Promiň mi to.
Promiň.
To snad ne.
Já vám to říkala!
Proč mě neposloucháte? Říkala jsem vám to!
Nic se neděje, Lindy. Dokážu vás odtamtud dostat.
- Ztlumila jsem vás. - Zrušil jsem to.
Já věděla, že jste prevít.
Musím teď mluvit se všemi.
Zkusím se tam takhle... vecpat.
- To nemůžete. - Už se stalo.
Teď mě prosím poslouchejte...
Lidičky, já vím, že se to nesmí,
a jakmile to skončí, pěkně si to odskáče. Už se na to těším.
Ale zkuste mu aspoň dát šanci.
- Není tak hloupý, jak vypadá. - Nemusíte mě mít rádi.
Důležité je dostat vás ven, a konečně jsem to našel.
Mám přístup k plánům města.
Přímo pod městem teče řeka.
Když se k ní dostanete, pomůžeme vám odsud bezpečně utéct.
Město je protkáno kanály. Jsou to takové vertikální tunely.
Řeka tu kdysi vyráběla elektřinu a ty kanály tu stále stojí.
Posílám vám jejich pozice.
Všichni od kanálu bydlíte necelý kilometr. Běžte tam.
Kanály jsou zamčené. Až je najdete, pošlu vám kód.
Ale buďte opatrní, protože musíte do ulic mezi ta monstra.
Bohužel mají pravdu.
Pořád ale nevíme, proč některé z vás požírají a jiné ne.
Nemá vaše skupina něco společného?
Nepijete třeba něco, co jiní ne?
Nebo se třeba naopak něčemu vyhýbáte?
Nebo jste se na rozdíl od Paula a Cooper něčeho dotkli?
- Proč je sežraly? - Slabá baterie.
- To snad ne. - Dobijte si Tečku.
- Co se děje? - Dochází mi baterie.
- To si děláte srandu! - To pořád řešíte baterky?
Nabíjíme je v práci, ke které jste mě nepustili!
Odvedli jste mě od stolu!
Je to vaše vina!
Dobře, poslouchejte.
Vydejte se ke kanálům. Dělejte, co vám řeknu.
Běžte! Hned!
Poslouchejte, Lindy. Váš kanál je přístupný z Plazy 55.
Nachází se v budově číslo 7... Z.
Cože? V jaké že budově?
Kudy mám jít?
Na jakou plazu? Jaká to byla? Padesát pětka?
Kam mám jít?
Bože můj... No tak, Lindy. Tak jo.
Tak jo. No tak, Lindy. Je to tudy.
Jo. Ne. Jo.
Dopředu.
Do...
Lindy!
Dopředu.
Plaza 55 je směrem... dopředu.
Dopředu.
Ne!
Dopředu.
Ne!
Panebože.
Já jsem tak blbá!
Doleva a dva kroky dopředu!
Cože?
Otoč se doleva a udělej dva kroky dopředu.
Kdo je to?
Běž za mým hlasem.
Otoč se doleva a pak udělej dva kroky dopředu.
Stát! Teď doprava.
Je tohle skutečné?
Je to tak. Jsem to já. Poslouchej můj hlas.
Stačí jen jít rovně. Použij mě jako šipky.
Ale...
Nejsem na obrazovce. Jsem tady.
Vypadáš jako Ricky September.
- Taky že jsem to já. - Ty kráso.
Musíme se odsud dostat. Celé město šílí.
Musíš mě poslouchat a jít rovně.
- Kdo jsi? - Lindy Pepper-Beanová.
- Ty mě sleduješ. - Jak to víš?
Mě vlastně sledují všichni.
Běž za mým hlasem.
Kráčej dopředu.
Dopředu.
Dopředu. Tak. A je to.
- Dokázala jsi to. - Promiň. Pardon.
Něco takového jsem ještě nezažila.
Ne každý den se proplétáme mezi příšerami.
Já myslela to objetí.
- Tvoje první objetí? - Jo.
- Měl jsem se zeptat. - Ne.
Donutila jsem tě k tomu. Můžu za to já. Ale bylo to fajn.
Bylo to super.
- Ty jsi Ricky September. - Už je to tak. Ale musíme běžet.
Varoval jsem lidi ve videích, ale mazali je.
Je to zvláštní. Tihle tvorové žerou jenom někoho,
ale beztak si nás jen šetří na konec.
Máš pravdu. Ale prý můžeme utéct jedním kanálem.
Jde o jakýsi tunel na Plaze 55.
Budova číslo 7Z2.
Nekecej. Jak to víš?
Poběž. Už se blíží noc. Máme tak deset minut, než zhasne slunce.
- Je to v pohodě? - Jasně.
Ty tak dobře chodíš.
Nikomu to neříkej, ale ráno otevřu Bublinu, vysypu tam písničky
a až do konce dne mám Tečku vypnutou.
- Nekecej. Ty seš rebel. - Že jo?
Sednu si doma na gauč a čtu si nebo tak něco.
Ty seš blázen.
Proto vím o těch kanálech.
Čtu knihy o historii.
V dobách velké anulace bylo celé město odříznuto od světa,
ale přímo pod ním teče řeka a podle mě...
Nedívej se na to.
Dívej se na mě.
Radši na mě, ne na to.
Lindy Pepper-Beanová, slibuju ti, že tě odsud dostanu.
Já myslela, že je to nejhorší den v životě,
ale možná že bude nejlepší.
Pořád tady požírají tisícovky lidí.
Jasně, ale...
Můžu se dobít. Pecka.
A mají tu planet-link. Můžu zavolat domů.
- Pomůžou nám? - Bude to nářez.
Nad námi je planeta plná mamin a tatíků a budou pěkně nabroušení.
Vezmou to do svých rukou
a vletí sem v raketoplánech s plamenomety a chemií na plevel.
Jeden chlapík mluvil o nějakém kódu.
Byl strašně drzý.
DOMOVSKÝ SVĚT POPULACE: NULA
Prý je k tomu kanálu kód.
Fakt?
Spojil ses s nimi? Co ti řekli?
Můžu mluvit s mamkou?
Je to přetížené.
Nejspíš jim volají miliony lidí, ale přiletí. Jsou na cestě.
Jen to možná chvíli potrvá.
Musíme najít ten kanál.
Můžeme sedět a čekat. Nic se nám nestane.
Dobito.
Tak jo. Jsem nabitá. Od nočního cyklu nás dělí minuta.
- Tak pojď. - Jdeme.
Tudy!
Pozor na hlavu!
Tady dolů!
Přesně tak. Tudy.
Božínku.
Tomuhle říkám manuální svět.
Kdysi takhle lidi pracovali.
Byli placeni penězi.
Četl jsem o tom.
Že byl život dřina.
Moje práce není snadná. Jsem z ní zedřená.
Hele. Tohle bude ono.
To je ten kanál, co vede k řece.
- Máš ten kód? - Jasná věc.
Tečka a Bublina.
- Lindy! Vy žijete! - Tady jste. To jsme rádi.
Nebuďte tak překvapení. Našla jsem to. Jsem u kanálu.
To byste neuhodli. Jsem tu s Rickym Septemberem.
- S tím zpěvákem? - Přesně tak.
- Slušný. - Je to štramák.
- Zapomeň! - Zapomeň!
Zdravím vás. Máte ten kód? Ať se odsud dostaneme.
- Pardon. Jasně. Čau, Ricky. Ty jo. - Ahoj.
Ty dveře jsou uzavřené. Odřízli to tu během dezinfikování města.
Postupně vám pošlu pulzová čísla. K dispozici budou pět vteřin.
Vepište je tam jako heslo. Ale musíte být rychlí.
Nesmí vám žádné uniknout. Fungují pět vteřin a je jich celkem 100.
Jasně. Já pulzové kódy studoval, takže vím, jak fungují.
A ještě k tomu je chytrej.
- Tak jo, ty pochlebovači. - Posílám vám ta čísla.
Třicet tři.
- Jsou moji přátelé naživu? - Čtyřicet pět.
Jsou, ale... bohužel pořád sedí u svých stolů.
Říkala jsem jim to. A ještě jim před očima sežraly Paula.
Jedna z nich se dala na útěk. Ta s trumpetou?
- Hezulka? - Hezulka!
Ztratili jsme signál, ale pořád běží.
Dobrá zpráva je, že nikoho z nich zatím nesežraly.
- Proč? - Tady Ricky... můj kamarád Ricky říká,
že si nás prý šetří nakonec.
Třeba jsme nejšťavnatější.
- Ricky určitě. - Brzdi.
Tak jednoduché to nebude. To by znamenalo, že mají seznam.
- Ne. - Nula, dva.
Ne.
- Počkat... - Copak?
- To ne. - Co?
To snad ne.
Jen to ne.
- Sem s tím, Doktore. - Ne.
Lindy, ten váš Gothic Paul... Má rád gothic rock, nebo je Paul příjmení?
Příjmení. Alexander Paul.
Gothic je jen přezdívka.
- Což znamená... Ne! - Třicet tři.
Vážně?
Před Paulem sežraly Valerii Nookovou.
Před ní Cooper Mercyovou. Před ní Bertieho Lestera.
Už to chápete?
Už týden nikdo neslyšel o Kirstie Bookkeeperové.
To snad ne!
Nechytám se.
Chudáčci kamarádi.
Jasně, ale sledujte.
V čem je rozdíl?
Ta jména jsou v abecedním pořadí.
- Takže? - Jsou podle abecedy.
To vidím. A co?
Devadesát osm.
Umřeli v abecedním pořadí.
Nechápu.
Jak mi to mohlo uniknout?
Ty příšery po městě požírají lidi v abecedním pořadí.
To je nesmysl.
Vy jste Pepper-Beanová? Jste na P, nebo na B?
Na P jako Pepper, což je po Gothic Paulovi, ale pořád žiju.
Proběhli jsme kolem nich a ani se na mě nepodívaly.
Lidí s příjmením na P je hodně. Třeba na vás ještě nepřišla řada.
Jedna, osm.
Všichni Paulové jsou mrtví.
- Alison Partnerová, mrtvá. - Šedesát čtyři.
Pattersonových je rovných 25. Všichni mrtví.
Pavilionovi, mrtví. Pavingovi, mrtví.
Panebože.
Prožírají si cestu ke mně.
Peach, mrtvý.
Pebble, mrtvý. Pelican, mrtvý.
Počkat, je tu nějaká... Suzie Pentecostová.
Ta ještě žije. Hele ji.
Nazdárek, Lindy. Vypadáš vesele. Měj se hezky!
Ahoj, Suzie.
Asi potřebuju nové přátele. Nějak to tu utichlo.
Jako by vyhlásili státní svátek.
Ale moc ráda jsem tě poznala!
Jsi moc hezká...
Jsem na řadě! Další je Pepper!
- Pohněte s těmi čísly. - Sežerou mě!
Bože můj. Už si pro mě jdou!
- Počkej. Poslouchej mě. - Sežerou mě!
Lindy!
Ale nesežerou. Poslouchej mě.
Možná že jsi na řadě, ale tady jsme v bezpečí.
Čtyřicet pět.
Tady dole ty příšery nejsou.
A i kdyby tě honily, jsou pomalé.
A mně zbývá do téhle klávesnice naťukat už jen 30 čísel a zmizíme odsud.
Postarám se o to.
Dostanu tě odsud, Lindy.
- Šedesát pět. - Ach, Ricky.
Ten je na vdávání.
Panenko skákavá. To jsem si oddychla.
Já mám pořád nějakou kliku, co?
- Bohužel. Říkám to nerad... - Devadesát osm.
...ale jestliže vás požírají podle abecedy, nejsou zvenčí, ale někdo je vytvořil.
Někdo je musel vypěstovat. Ale jak to, že je Tečka nevidí?
- No a? - Co když je vidí?
Co když vás navádí přímo do chřtánu?
Proč by to dělala?
Představte si, že Tečka dosáhla vlastního rozumu
a musí tu trávit celý den tím, že poslouchá to vaše žvatlání.
Nechci být drzý, ale asi si k vám vypěstovala nenávist.
- Šedesát čtyři. - Vypněte si Tečku.
- Je to jen Tečka. - Ihned ji vypněte.
Je to mocné, antigravitační, psycho-kombinační zařízení.
Jestli vás chce zabít, prostě to udělá.
- Vypněte ji! - Vypněte ji!
Stáhnout a vypnout.
Řekla jsem vypnout!
Co to dělá, Lindy?
Koukej mě poslechnout, Tečko! Vypni se!
Lindy, pojď zadat ty čísla! Rychle! Převezmi to!
Pojď to do toho zadat!
Pomoc!
Nula, čtyři.
- Sedmdesát tři. - Co pět vteřin, to nové číslo.
Čtyřicet pět.
Padesát sedm.
Zvládnu to. Zadávej.
Padesát šest.
No tak.
Sedmdesát.
- Jen pojď. - Čtyřicet pět.
Dvacet jedna.
- Odemknuto. - Je to!
Běž! O mě se nestarej!
Lindy.
Dávej pozor.
Jmenuje se Coombes!
Narodil se jako Richard Coombes. Vím o něm všechno.
S 50 000 sledujícími si změnil jméno na September, ale...
Ověřte si to! Jeho rodné příjmení je Coombes. C je před P!
Lindy...
Než se dáme na cestu, ujistěte se, že máte příděly.
Hezulko!
Jak to jde, beruško?
Tohle se teď dělá?
Jo. Objímáme se.
Naučil mě to jeden báječný člověk.
Kde je Ricky? Je tu s vámi?
Vrátil se.
Že prý musí zachránit další.
Nedokázala jsem ho zastavit. Byl neskutečně statečný.
A taky...
Teda... no...
Vy dva. Celé je to divné.
Asi bych vám měla poděkovat.
To je dobrý.
Nemusíte.
Bylo to od vás... hezké.
Jdete akorát.
Už poletíme, Lindy. Odlétáme.
- Ale kam? - Ven.
Do onoho světa. Pryč ze spárů Blahozemě.
Ty budeš Lindy Pepper-Beanová. Jsi celkem slavná.
Brewster Cavendish. Tituly ještě nemáme,
ale jestli je k mání role lídra, klidně se jí ujmu.
- Co znamená onen svět? - Divoké lesy.
A mnohem dál. Řeka plyne až do moře.
Čeká tam na nás nezkrocený svět.
Já myslela, že nás z Domovského světa přiletí zachránit.
To asi chvilinku potrvá.
Nepřiletí, Lindy. Zbyli jsme jen my.
Ale co mamka?
Mamka už není, zlatíčko.
Chcete říct, že...
Odletěla? K nebesům?
Přesně tak.
- Ta se ale má. Přeju jí to. - Přesně to jsem říkala.
Můžeme se na tu planetu vydat, zkrotit ji a dobýt ji.
Staneme se průkopníky.
Jako naši předci.
Anebo... můžete letět s námi.
Že můžeme co?
Letět s námi.
Koneckonců jsme vám pomohli utéct, ne?
Klidně vás odsud dostaneme.
Mrknutím oka.
Mám vlastní loď.
Jmenuje se TARDIS. Tahle modrá budka.
Díky technologii je vevnitř větší, než zvenku vypadá.
Můžu vás vzít všechny.
Odnést vás ke hvězdám.
Najdu vám domov, který bude bezpečný,
čistý a takový, jaký si jen budete přát.
Ale... My s vámi letět nemůžeme.
Proč ne?
Nejste totiž jedním z nás, pane.
Ano, byl jste moc laskavý.
I když bylo vaší povinností mě zachránit.
Kontakt přes obrazovku bych ještě tolerovala, ale takhle naživo?
To ani náhodou.
Že máte kouzelnou krabičku?
- Vážně? - Větší vevnitř než zvenku?
Nezlobte se, pane, ale to je voodoo.
A je jedno, kde se nakonec usadíme.
Bůh nám totiž nařídil udržovat standardy Blahozemě.
Navždy.
Takže děkujeme.
A sbohem.
Já se z nich...
Mně je jedno, co si myslíte.
Říkejte si, co chcete.
Můžete si myslet úplně cokoliv.
Ale udělám cokoliv...
když mi jen dáte tu možnost,
abych vám zachránil život.
Radši se otočte, dámy. Než to od něj chytnete.
Takhle zemřete!
V prázdnotě! A já vám můžu zachránit život!
Tak mi to umožněte!
V PŘÍŠTÍM DÍLE
- Hotoví Bridgertonovi. - Přichází lord Barton.
Z toho kouká problém.
Řádí tu Chuldur a já dostal dobře zaplaceno, abych vás našel.
Co může být lepší než svatba?
České titulky: Vít Jakeš