Indiens skove.
De kan ligne smukke, sæsonbestemte skove hvor som helst.
Men sådan er de slet ikke.
De har deres helt egen magi.
Den indiske skovs sjæl er legemliggjort i det mest storslåede dyr af dem alle.
Som en ånd
er den overalt…
…og ingen steder.
Respekteret og frygtet på samme tid.
Alarmsignaler, advarsler om farer, lyder, når en tiger afslører sig selv.
Alle andre skovvæsner er forenede mod den.
For Ambar, en 3-årig huntiger,
må det være ensomt at være frygtet.
Men Ambar er ikke længere alene.
Ambar har en hemmelighed.
Små unger, der blot er et par uger gamle.
To.
Nej, tre.
Fire unger.
Et usædvanligt stort kuld, især for en førstegangsmor.
Det er svært at forestille sig, at disse unger vil kunne styre en jungle.
Gemt i dette udtørrede flodleje
vil Ambar ikke give sine unger andet end mælk de næste fire måneder.
Hendes unger vejer kun omkring et kilo hver,
200 gange mindre end hun gør,
hvilket gør dem sårbare.
Med nok mælk vil de vokse hurtigt og blive stærke,
endda skræmmende.
Men hun vil være nødt til at fange dobbelt så meget bytte end normalt.
Ambars sult er begyndt igen.
At spise for fire er trættende.
Chancerne for at alle hendes unger bliver voksne er små,
men Ambar vil gøre alt, hun kan, for at overvinde oddsene.
Mens Ambar er ude for at jage, er ungerne ivrige efter at udforske.
Deres øjne er først lige åbnet.
Deres koordination udvikler sig stadig.
Og deres balance er…
…ikke helt på plads.
Deres striber er ligeså unikke som stregkoder.
Det samme er deres personligheder, som allerede er ved at komme frem.
Den her er Ivy.
Ligesom planten elsker hun at klatre.
En anden virker meget eventyrlysten.
Det er Ravi.
Rolig, tiger.
Den mindste unge er Charm.
Hun er mere tilbageholdende og foretrækker at være væk fra de mere voldsomme.
Og så er der kun Golu tilbage.
Han er en smule klodset
og bedre til at komme ned ad bakke end at klatre op ad dem.
Sådan en er der altid.
Deres fremtid afhænger af deres mor,
og hvordan hun formår at holde mælken løbende.
Et sted i græsset jager Ambar.
Hun skal gemme sig for sit bytte,
men også holde sig skjult for alle andre dyr,
der måske vil slå alarm.
Hjorten, hun forfølger, kan ikke se farven orange…
…og striberne bryder hendes omrids.
Selv i det åbne kan hun være næsten usylig for sit bytte.
Næsten usynlig.
19 ud af 20 jagter mislykkes.
Nu hvor hun er blevet afsløret,
skal hun et andet sted hen, før hun prøver igen,
hvilket vil føre hende længere væk fra sine unger.
I deres sikre flodleje
gør Ambars unger, hvad unge tigre gør bedst.
Tager en lur efter at have leget.
Lykke.
En indisk pyton.
Strakt ud kan disse slanger blive op til seks meter lange.
De er det sidste, mange tigerunger ser.
Ulig Ambar kan pytonen overleve uden mad i måneder.
Den her er meget sulten.
Ungerne er en sjælden mulighed.
Pytonen ser dårligt,
men kan lugte Ambars unger og fornemme deres kropsvarme.
Det her burde være nemt.
Ravi er vågen.
Han er ikke bange.
For en gangs skyld er skovens advarselssystem en tigers ven.
Flot brøl, Ravi.
De er alle i sikkerhed.
Selv Charm, der sov fra det hele.
For at give sine unger mad skal Ambar forlade dem og gå på jagt.
Det er det værste dilemma, en mor kan stå overfor.
Og nu hvor hendes unger er blevet opdaget,
skal hun flytte dem til et mere sikkert sted.
Et bedre skjulested kan ikke komme hurtigt nok.
Shankar er den nye mandlige hersker i området.
Han forviste for nylig faren til Ambars unger,
så han blev den ubestridte konge af denne jungle.
Hantigre er de største katte i verden.
Og med en vægt på 270 kilo er han meget større end Ambar.
Shankars nye kongerige dækker 130 kvadratkilometer
og indeholder fire hunners områder, inklusive Ambars.
Hvis han finder ungerne, så ved han, de ikke er hans.
Han kunne dræbe dem.
Ambars nye hule er godt gemt,
og det er et sted, hvor ungerne kan gemme sig, mens hun går på jagt.
Det er ikke gået så godt med at jage på det seneste.
Men Ambar har stadig lidt mælk, hun kan tilbyde sine unger.
Ungerne er en måned gamle nu og virker mere modige.
Deres øjne er helt åbne,
og de er lidt mere sikre på benene.
Ivy elsker stadig højder og falder mindre, end hun gjorde.
Og Charm er helt sikkert gruppens enspænder.
Hun er mere stille end resten.
Ambar har ingen favoritter, hun elsker dem alle.
Selv Ravi,
der laver mere ballade, end de andre gør tilsammen.
På dette tidspunkt er det svært at vide hvilke af deres personligheder,
der vil passe bedst til et liv i Indiens skove.
Men Golu skal snart finde fodfæste, hvis han skal trives.
Ungernes naturlige instinkter giver dem en god start.
Men der er meget, de skal lære,
hvis de skal lykkes med de ensomme liv, de er skæbnebestemt til.
Ambar beslutter, at de er klar til en tur rundt i det lokale nabolag.
Ikke langt, kun rundt om hulen.
Det er første dag i jungleskolen.
Du ved, de kan se dig, ikke?
Også dig.
Ravi fører an.
Det egern må hellere passe på.
Nå, måske om en måned eller to.
En læbebjørn giver sin unge en rundtur.
En dag vil denne unge have sin mors drabelige kløer og dårlige temperament.
At undgå læbebjørne er første lektion i jungleskolen.
For ungerne er alt nyt.
Og indtil de ved bedre,
er det bedst at kigge på afstand.
Bange katte.
Men der er en ting, de bør være bange for.
Shankar finder sig til rette i sit nye kongerige.
Han kan lide at tage det roligt og ikke anstrenge sig i varmen.
Store hantigre skræmmer andre rovdyr væk.
Så for nogle væsner er Shankar et sikkert sted at hænge ud.
Og han tiltrækker mad.
Men at snige sig op på en tiger bør gøres med omhu.
Når fluerne sætter sig, er det frokosttid for frøerne.
Frøernes behårede ø ligger ikke stille for evigt.
Er der tid til en sidste snack, inden Shankar skal på patrulje?
Tid til at smutte.
De åbne sletter er et udfordrende sted at jage for Ambar.
Det er svært at snige sig ind på byttet.
Hjortene er nysgerrige og går ikke langt væk.
De prøver at holde Ambar i syne.
Som et bagholdsrovdyr er hun mere farlig, når hun er skjult.
Hjortene følger alle hendes bevægelser.
Hun har fundet en ny flok hjorte med deres hoveder nede.
De kunne være et mål.
Hvis ingen andre dyr ser hende og slår alarm.
Der er spejdere overalt.
Nogle med øjne i nakken.
Hun kan ikke fastholde sin fart…
…men hun kan høre noget, der gemmer sig i græsset.
Endelig. En stor hanhjort, der er mad til en uge.
Hun tager sit måltid med tilbage til hulen, så hun kan spise i fred.
Hun er skrupsulten.
Det er svært at få nok at spise, når ungerne kræver så meget mælk.
Når hendes små begynder at spise fast føde, bliver livet nemmere.
Ambar tager sig en pause…
…fra ungerne.
Åh, åh. Hikke.
Der er ingen fred for en arbejdende mor.
Ungerne vil lære, at man ikke kan fange en tiger ved halen.
Ingen fred, men i det mindste kan hun nu spise og holde mælken i gang.
Shankar.
Han er blevet tiltrukket af usædvanlige lugte fra Ambars hule.
Mad eller unger?
Han er ikke sikker, men det er det samme for ham.
Ambar ved, det kan blive farligt.
Hun kan ikke lade ham finde ungerne.
Han kan ikke identificere lugten.
Men den er kraftig.
Ungerne gemmer sig.
En lektie, de allerede har lært fra mor.
Shankar sprøjter et budskab til andre.
Dette område tilhører ham.
Ambar ved, hvor hun skal føre ham hen.
Han tager lokkemaden.
Hjorten er værdifuld for Ambar.
Men hvis Shankar bliver distraheret af maden,
så tjekker han måske ikke de andre lugte omkring hulen.
Dem, der ville føre ham til hendes dyrebare unger.
I sikkerhed for nu.
Ambar tænkte hurtigt og vandt dem noget tid…
…men Shankar har markeret sit område.
Han kommer tilbage.
Stjålen mad er Shankars favorit.
Kongen foretrækker at lade sine undersåtter gøre arbejdet.
Især nu, hvor dagene bliver varmere.
Varmen og en fuld mave har gjort ham døsig…
…men det kan blive udfordrende at gøre sig komfortabel.
Hvad er det eneste dyr, der kan gå ind i en tigers hule
og komme ud i live?
En tiger.
Der var en, der ikke sov så godt.
En måned senere er jungleskolen på farten.
Ambar mener, at ungerne er klar til at udforske hendes territorie.
Det er 20 kvadratkilometer
og efter at have undersøgt det i årevis,
kender Ambar alle steder.
Der er smukke skove fyldt med bytte
og nogle mindre rovdyr, der skynder sig væk.
Der er steder at overraske intetanende dyr.
Og åbne enge,
hvor Ambars unger vil lære at jage nilgai-antiloper.
Og nu, deres sidste stop.
Skovsøen.
Ravi tilslutter sig sin lillesøster Charm i vandkanten.
Ivy og Golu er optagede.
Kan det drikkes?
Grøn suppe?
Da ungerne bliver kølet af, vender deres energi tilbage.
Det her er et godt tidspunkt for Charm til at tage en pause.
Ravi burde finde en på sin egen størrelse.
Stakkels Charm.
Hvem siger, katte ikke kan lide vand?
Ambar nyder et øjebliks ro, inden der skal bades.
Legen blev lidt for voldsom for Charm,
men hun klarer sig efter lidt kærlighed fra mor.
Shankar patruljerer udkanten af sit nye kongerige.
Essentielt for at holde rivaliserende hanner væk.
Med temperaturer over 37 grader
bevæger han sig mest om natten…
…og bruger dagene på at holde sin store krop kølig.
En isoleret hule skabt af monsunfloder er et perfekt gemmested for en tiger.
Det er et sjældent indblik i kongens hemmelige verden.
Et øjebliks ensomhed…
…væk fra junglens blik.
To måneder senere bliver hulen sjældent brugt,
fordi ungerne bruger mere tid på at se Ambar jage.
Hun kunne dræbe hjorten med det samme, men hun skal bruge den til noget.
Hendes unger har brug for erfaring.
For at forberede maden skal man have sylespidse kløer,
store hjørnetænder og tunger med papiller på.
Men resten er en blanding af instinkt og øvelse.
Ambars unger har ikke lang tid til at lære disse ting.
Om cirka et år vil de forlade deres hjem.
De skal kæmpe mod rivaliserende tigre om et sted at bo
og fange deres egen mad.
Og jagtlektionerne er ikke kommet godt fra start.
Der er ikke meget kød på den fugl, Golu.
Tigre spiser ikke grønsager, Charm.
Ambar har meget at lære disse to.
Uret tikker.
Hvad med Ivy?
En abes hale er ligeså fristende som en kugle af snor for en killing.
Tigre fanger ofte aber, men når de er på jorden.
At tage fat i en langur i et træ?
Det bør vi lade leoparderne om.
Det her er ambitiøst.
Languren kravler højere op for en sikkerheds skyld,
men slår ikke alarm, hvilket er ret fornærmende.
Aben kommer endda tættere på.
Eksperimentet er overstået.
Det er tydeligt, at ingen af ungerne er klar til at leve for sig selv.
Seks måneder senere er Ambars unger meget større.
Store nok til at ledsage hende til søen i udkanten af hendes territorie.
Vandhullerne i skoven er tørret ud,
og Ambar ved, at byttet vil opholde sig ved søen.
Men tigre hersker ikke i dette område.
For at nå jagtmarken skal de være forsigtige.
Tigre er landets hersker.
Men i vandet har sumpkrokodiller fordelen.
Koldblodede krokodiller er hurtigere, når de er blevet opvarmet af solen.
Ambars unger er stadig afhængige af hende for at få mad.
Hvis hun bliver taget af en krokodille, vil de sulte.
Kysten virker til at være klar.
Men Ambar ved, at sumpkrokodillerne kan gemme sig på det laveste vand.
Vandaks blomstrer i varmen og tiltrækker en masse sambarhjorte.
Ambar havde ret.
Søen er et paradis for hendes bytte.
Det er et ubærligt dilemma.
Så er det afgjort.
Hun venter på, at hjorten kommer op.
Eller måske fanger hun en, inden den når vandet.
Hun fortsætter.
Det er fristende at gå længere ud,
men hendes erfaring holder hende tilbage.
Ambar kunne have lavet en stor fejl.
En værdifuld lektion for ungerne.
Læbebjørnen viser sine unger en mere sikker måde at finde mad.
At grave efter termitter burde ikke være farligt.
Men hvis du stjæler mors mad,
kan du forvente et smæk.
Der skal ikke meget til at underholde en ung bjørn.
Det kan en gren klare.
Hey, pas på med den ting.
I den anden ende af skoven holder jungleskolen pause.
Tigerungerne har nu styrken til at klare de fleste væsner,
undtagen bjørne.
Men de har stadig brug for at træne deres bevægelser,
hvilket de kan gøre på legepladsen.
Selv Charm kommer ud af sin skal
og bliver mere selskabelig.
Ambar venter på sine unger.
De er blevet distraheret af lugten af en anden tiger.
Den kommer ikke fra deres mor.
Og den er meget kraftig.
Shankar er for langt væk til at se familien…
…men Ambar genkender hans kald.
Hun er nødt til at nå ham, før han ser hendes unger.
Charm er væk fra de andre og holder sig skjult,
mens Ambar prøver at distrahere Shankar.
Shankar fornemmer, at Ambar skjuler noget.
Shankar kunne dræbe Ambar, men det er ikke hans intention.
Han vil lave unger med hende, og han stopper ikke med at prøve.
Ambar kan ikke holde ham væk længere.
Hun skal gøre noget…
…hurtigt.
Selvom ungerne vokser hurtigt, er de stadig i stor fare.
Men Ambar har en plan.
Hun finder Shankars lugt og efterlader en invitation til ham.
Hendes unger bliver stadig opfostret,
så Ambar er ikke fertil,
men det ved Shankar ikke.
Da han er blevet inviteret til at parre sig,
vil han gå ud fra, at Ambar vil have unger og ikke selv har nogen.
Det er en beslutning, der kan beskytte hendes unger, indtil de er klar.
Hvis Ambars plan skal virke, så skal Shankar tro på, hun er alene.
For at bedraget kan gennemføres
må Ambar være sammen med Shankar, og væk fra sine unger, i flere dage.
Det er en sjælden chance for samvær.
Ambar vender tilbage til sine unger, så snart hun kan.
Hun finder Ravi først.
Ivy er der også.
Men Golu og Charm er ikke til at finde.
Det er en stor og farlig skov at være faret vild i for ungerne.
Uden at vide, hvilken retning ungerne er gået,
har Ambar et stort område at dække.
Hun tjekker alle steder, hun har været med dem.
Endelig når hun højdedraget, der har udsigt over hele territoriet.
Gribbe.
De sidste ting, hun ville se med to savnede unger.
Nu er hun mor til kun to unger.
At opfostre to unger bliver lettere…
…men Ambar ville ikke have et let liv.
Synkrone ildfluer lyser nattehimlen op for at finde mager.
Og junglen fyldes med fremmede lyde,
mens nye dyr rører på sig.
Charm er faret vild og alene, men i live.
Hun led ikke samme skæbne som Golu.
Den indiske nat er et farligt sted for en ung tiger.
Hun må passe på sig selv.
Helt alene og langt væk hjemmefra.
Det her er ukendt område for Charm på alle måder.
Hun er nødt til at grave dybt
og trække på alt, hun har lært af Ambar,
hvis hun skal overleve.
Men den værste tid at være væk fra sin familie nærmer sig.
Hvert år, når fugtige vinde bliver blokeret af Himalaya-bjergene,
begynder monsunskyer at samle sig over Indien.
Det meste af Indiens regn falder på mindre end tre måneder.
Med den nye sæsons ankomst
er det tid til, at Ambar og hendes tilbagværende unger kommer videre…
…og giver slip på Golu og Charm.
Indenfor nogle få dage er landskabet blevet grønt,
og de tørre flodlejer er blevet ukrydselige vandløb,
der forhindrer tigre i at rejse.
Jo vådere, des bedre for frøer.
Det er nu, de begynder deres ritualer for at finde en mage.
Her bliver din attraktionskraft
bestemt ud fra kraften på dit kvæk.
Men at besejre dine rivaliserende bejlere
har mere at gøre med kraften i dine ben.
Strejk hurtigt ud,
se dine modstandere an
og lad kampen begynde.
Der er vist ingen regler.
Endelig er vandstanden faldet nok, så Charm kan bevæge sig videre.
På en eller anden måde overlevede hun tiden alene,
måske ved at fange mindre bytte eller spise efterladenskaber fra andre.
Efter nogle dage begynder velkendte steder at dukke op.
Og i et hjørne af søen finder hun, hvad hun har ledt efter.
Familie.
Charm er blevet stærkere og næsten ligeså stor som de andre, mens hun var væk.
Hun er også meget mere selvsikker.
Hun lader sig ikke kue af Ravi længere.
For Ambar har Charms tilbagevenden
vækket et dybt bånd, hun havde været nødt til at undertrykke.
Hendes datter har mere at lære,
og Ambar har fået endnu en chance til at forberede hende.
Efter genforeningen begynder jungleskolen igen.
Ungerne øver sig på at jage dagligt.
Pas på.
Rolig.
Ikke denne gang, Charm.
Men Ambar er opmuntret.
Ivys tur.
Virkelig?
Ungerne er næsten klar.
Shankar er på patrulje
og ser Ambars unger for første gang.
Han er fokuseret på Ravi.
Som den største hanunge er han den største trussel.
Ovenfra ser Ambar, at Shankar nærmer sig hendes søn.
Ambar hopper ned for at lokke Shankar væk fra Ravi.
Shankars opmærksomhed er nu rettet mod Ambar.
Men Ravis brøl tiltrækker ham igen.
Han bør trække sig.
Ambar er lige der.
Hun fører Shankar væk fra Ravi og konfronterer selv den store han.
Ambar falder til ro.
Hun skal beskytte sine unger,
men også begynde at opbygge en alliance med Shankar.
Han kunne herske over dette land i mange år.
En ting er sikker nu.
Ambars unger er ikke længere en hemmelighed.
Ravis brøl blev næsten hans endeligt.
Ambar kan ikke længe holde sine unger sikre.
Det er tid til at ændre plan.
På klipperne over Ambars territorie har langurerne gang i fødderne.
De styrker de bånd, der holder deres familie sammen.
Men bånd bliver testet i tigerfamilien.
Forandringens tid er kommet.
Ravi og Ivy tror, det bare er en almindelig dag,
og nærmer sig Ambar for at få noget af hendes hjort.
Men det, de nu vil lære, bliver livsændrende.
Det er nu, de opdager, at en mor skal være ond for at være sød.
For at denne lektion skal fungere,
så skal de tro, at Ambar vil slå dem ihjel,
hvis de kommer for tæt på.
Charm er den første, der indser, at det er nytteløst.
For første gang i deres liv vil deres mor ikke give dem mad.
Det er et indblik i det ensomme liv, der venter dem.
Denne handling går imod enhver knogle i Ambars krop,
men hun ved, at ved at tvinge dem til at gå deres vej,
vil de være i sikkerhed fra Shankar.
Først forstår de ikke budskabet.
Men Ambar sørger for, at Ravi ikke er i tvivl.
Hun har ikke mere at lære dem.
Charm er den første, der forlader Ambar.
Hun er halvandet år gammel nu.
Hun kan selv jage
og får ikke længere mad fra sin mor.
Charm var den mindste og mest generte af Ambars unger,
men hun blev modstandsdygtig, da hun var alene under monsunen.
Mens hun forbereder sig på det ukendte, gør hendes søskende det samme.
Ravi med Ivy efter sig…
…og Charm helt foran.
Hvem havde troet det?
Ambars mindste fører an.
Mors første unger dimitterer fra jungleskolen.
Men hvad er det næste for hende?
Ungernes afgang åbner et nyt kapitel for Ambar.
Hun ligger aldrig på den lade side
og er ude og skabe sin egen fremtid.
Hun ser Shankar patruljere ved søens bred.
Han følger efter en anden enorm han.
En læbebjørn.
Bjørnen er frygtløs, og det har læbebjørnen ret til at være.
Men Shankar er også frygtløs.
Han virker til at tænke det utænkelige.
Bjørnekløer kan rive en tiger op,
hvilket gør læbebjørne til et af de farligste dyr i Indien.
Men Shankar er ikke bange for noget.
Han slæber sin store belønning hen til et sted, hvor han kan spise uforstyrret.
Ambar så det hele og er ikke bange for bjørnedræberen.
Engang ville hun have gemt sig med Shankar så tæt på.
Nu nærmer hun sig.
I stedet for at flygte fra kongen lægger Ambar sig selvsikkert ned.
Shankar virker klar til at forsvare sit måltid.
Men Ambar overgiver sig helt.
Og Shankar gør noget ekstraordinært.
Han slæber sin bjørn hen til Ambar.
Hans hårdt tilkæmpede bytte,
det farligste væsen, han kunne have nedlagt,
og han efterlader den til hende.
Kongen af denne jungle har en anden side.
Ambar har brugt halvdelen af sit liv på at undgå Shankar,
men nu slutter hun sig til ham.
Hun har et anderledes motiv med dette forhold.
Hun er klar til at få hans unger og starte en ny familie.
Shankar vil beskytte disse unger og Ambar, så længe han hersker.
To år er gået.
Monsuner kommer og går.
Og Ravi trives.
Ravi har sit eget søparadis.
Selvfølgelig ikke i nærheden af Ambar. Det ville Shankar ikke tillade.
Han skaber sin egen vej i et nyt kongerige.
Ivy er i sit rette element…
…halvvejs oppe i et træ.
Hun er blevet bedre til at jage i dem.
De aber må hellere passe på.
Og Charm. Hendes liv har også ændret sig.
Hendes første unge…
…født for blot en måned siden.
Og denne lille dreng
har en søster.
Disse nye elever i jungeskolen har Charm som deres lærer.
Hun vil videregive alt, hun har lært fra Ambar.
De nye unger har meget at lære om Indiens magiske skove.
Fra at undgå pytoner, krokodiller og farlige hantigre,
til at lære, hvordan man fanger bytte i en skov, der er forenet mod dem.
Men siden de er i familie med Ambar,
har de alle chancer for at bevise deres værd
og få deres egne familier.
INDIEN ER HJEM TIL 70 PROCENT AF VERDENS VILDE TIGRE.
EFTER GENERATIONERS NEDGANG ER ANTALLET FORDOBLET DE SIDSTE 15 ÅR.
DER ER NU OVER 3.600.
DENNE FILM ER DEDIKERET TIL DEM, DER ARBEJDER I INDIENS NATIONALPARKER,
HVIS UROKKELIGE ENGAGEMENT HAR GJORT DETTE MULIGT.
Tekster af: Peter W. Pedersen