Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support
Denne serien er en dramatisk utforskning av historien om Moses og Eksodus,
med teologers og historikeres synspunkter fra ulike tros- og kulturbakgrunner.
Deres bidrag er ment å berike fortellingen,
men bør ikke forstås som samstemmighet.
Jeg er den jeg er…
…og den jeg skal bli.
Bibelen forteller om en ydmyk gjeter
som ble kalt til et mystisk fjell
et sted på Sinaihalvøya.
SINAIFJELLET
Reisen er farlig.
Og han er fylt med frykt.
Men en mektig kraft han ennå ikke forstår
drar ham videre.
Tro.
Mannen bærer med seg en hemmelig fortid.
Broren min, ikke en egypter, men en av oss.
Er jeg hebreer?
Hvert steg bringer ham nærmere hans sanne skjebne.
Gud har talt til ham.
Jeg sa du ikke skulle ta ham tilbake.
Du er ikke en av dem, Moses.
La mitt folk dra.
Befrieren av israelittene.
Vis dem veien.
Guds sendebud.
Jeg er den jeg er, og den jeg skal bli.
TESTAMENTET: HISTORIEN OM MOSES
DEL 1: PROFETEN
I en tid med stor hungersnød,
slo israelittene, Abrahams etterkommere, seg ned i Egypt…
…hvor de var slaver i 400 år.
De led i århundrer, men vokste i antall.
I frykt for at de skulle gjøre opprør mot ham,
beordret kongen at alle hebraiske guttebarn
skulle druknes i Nilen.
Adoptert i all hemmelighet av faraoens datter…
…ble han oppdratt ved det kongelige hoffet…
…side om side med sin onkel, den fremtidige kongen.
Han heter Moses.
Selv om han var en egyptisk prins
og hadde alle fordelene ved faraoens hus,
vokste opp i den husholdningen som medlem av kongefamilien,
tror jeg at han visste at det var noe annerledes ved ham.
BISKOP OG HISTORIKER
Han visste at han ble født annerledes.
Toraen forteller ikke hva hans hebraiske navn var.
Det er et av mysteriene i denne historien.
RABBI OG FORFATTER
Og det er også delvis en historie om at Moses gradvis oppdaget
sin identitet og skjebne.
2. MOSEBOK 2:11
"En tid etter, da Moses var blitt voksen,
så han en egypter som slo en hebreer."
Nei!
Jobb videre!
Jeg er overbevist om at det var en medfødt ånd i Moses
som identifiserte seg med undertrykkelsen
som denne hebraiske slaven gjennomgikk på den tiden,
og jeg tror det var et øyeblikk av oppvåkning.
Du! Stopp!
Stopp!
La ham gå.
Jeg sa la ham gå.
Ja, sir.
Dagen er over!
2. MOSEBOK 2:15
"Da farao hørte om dette,
prøvde han å få Moses drept.
Men Moses flyktet fra farao."
SINAIØRKENEN
TRE MÅNEDER SENERE
Han vandrer østover i ørkenen mot Midjan.
En fremmed i et fremmed land.
Ikke lenger en egyptisk prins,
og ennå ikke profeten som skal befri israelittene.
Så mye av den jødisk-kristne religionen hviler på Moses.
Som en av grunnleggerne.
Alt du kanskje vet om Bibelen…
HOVEDPASTOR
…kan, på en eller annen måte,
tas tilbake til Moses, hans liv og hans tjeneste.
Moses er unik i den jødisk-kristne-islamske tradisjonen…
FORFATTER
…ved at han dukker opp i alle tre.
Han har fått æren som profet i alle tre.
Profeten Moses er nevnt i Koranen over hundre ganger.
Det er unikt i den forstand at få profeter…
FORFATTER
…får hele livshistorien sin fortalt i Koranen.
Alt om livet hans, det han gikk gjennom, utfordringene hans,
og det han gjorde…
RABBI OG DEKAN
…det er ikke noe som ikke er relevant i dag.
Hva gjør du når du ser at andre lider? Forsvarer eller er stille?
Sosial rettferdighet?
Det begynte med Moses.
Morderen Moses til befrieren Moses.
Det er en fascinerende historie.
Se der. Noen kommer.
Hvem er du?
Jeg kan jobbe for brød og vann.
Du kan drikke gratis.
Hvem takker jeg for denne godheten?
Jetro. Eieren av brønnen. Fjellets prest.
Jeg mente navnet ditt.
Datteren hans.
Sippora.
Da Moses flyktet fra Egypt,
endte han opp hos denne nomadiske, pastorale klanen
i villmarken nær Sinaifjellet.
Det var der Moses fant redning.
Underholder friere på vår bekostning?
Vår bekostning, Naim.
Og frierne våre er ikke din sak.
Ørkenrotter er ikke velkomne.
Denne vil dø.
Kanskje, men han tar gjerne med seg to av dere.
Drep ham.
Ikke i dag.
Kom.
Det var kvinnene selv som så noe spesielt i Moses,
fordi de tok imot hjelpen hans.
De gjenkjente egenskapene styrke og pålitelighet i ham.
I Koranen er det en morsom historie der Sippora…
På arabisk er det Safura.
FØRSTEAMANUENSIS
Hun gikk foran ham,
og så blåste vinden og løftet skjørtet hennes litt.
Moses ville selvsagt ikke se på henne.
Så han gikk foran henne for å ikke se bakdelen hennes.
De var imponert over hans galanthet.
Døtrene dro tilbake til faren sin
og fortalte ham at Moses, den pålitelige og sterke, hjalp dem.
MIDJAN
Hva brakte deg til Midjan?
Faraoen vår bygger en by.
Folket ble bedt om å jobbe som livegne eller betale skatt.
-Så jeg dro. -Til ørkenen?
En mann kan være fri der.
Egyptiske metoder er ikke som våre.
Men for ditt mot på mine døtres vegne,
kan du overnatte.
Jetro er en av mine favorittkarakterer i hele Moses-sagaen.
Det vi vet om Jetro er at han var kjærlig,
at han ga ly, at han var en god menneskekjenner.
Det spilte ingen rolle for ham om han var egypter eller midjanitt,
eller hva han var.
Han gjorde noe for å hjelpe, og han var i nød.
Jetro var en prest for det midjanittiske folk.
De var et polyteistisk folk som levde samtidig som oldtidens Egypt,
og omsider som oldtidens Israel.
Jeg tror ikke de hadde monoteister på den tiden.
PROFESSOR
Jeg tror alle trodde at det fantes mange guder.
Spørsmålet var, hvilken tilber man?
Begrepet er monolatri. Ikke monoteisme, der man bare tror at det finnes én Gud.
Monolatri betyr at du bare tilber én Gud.
Du anerkjenner andres eksistens, men det er kun én du tilber.
Hvis du tar Bibelen bokstavelig,
gjør Gud det helt klart
at han er den eneste guden som israelittene bør tilbe.
Han gjør det ikke nødvendigvis helt klart at han er den eneste guden.
I De ti bud sier han:
"Du skal ikke ha andre guder enn meg."
Du kan tolke det som at
det finnes andre guder, og andre mennesker tilber de gudene,
"men dere, mitt utvalgte folk, må bare tilbe meg".
Vis dem veien.
Sengen er klar.
Hva ser du?
Hvem bor på fjellet?
Ingen. Hvorfor?
Jeg så ild på toppen der.
Nei, det er umulig.
Det er hellig grunn. Ingen får dra dit.
Hva så jeg da?
Fjellet er et svært viktig sted i mange religiøse tradisjoner.
Det finnes guder som er antatt å oppholde seg på fjelltopper,
fordi en fjelltopp er høy og vrien å nå,
og kan være skjult av skyer
som du av og til så lysglimt fra.
Du kan se for deg hvordan det ville imponere noen nede,
som et mystisk objekt.
Vis dem veien.
Hvem er jeg, mor?
For et spørsmål til en gutt.
Du er en egyptisk prins.
Hvorfor?
De andre guttene gjør narr av meg.
De sier jeg er annerledes.
At jeg ikke er kongelig som dem.
Det ypperste symbolet i landet.
I vår familie siden tiden begynte.
Aldri glem hvem du er.
Du er like kongelig som alle andre.
Sov nå.
Min kjære Moses.
Det har vært tøft for oss siden Mahar døde.
Sju døtre og ingen sønn.
Han var min beste gjeter.
Hvorfor ikke tilby den fremmede jobben?
En mann som risikerte livet for fremmede er halvt forelsket i døden.
Om han drar tilbake til ørkenen, dør han.
Det vil være vår skyld.
Du har din mors list.
Moses!
Vær så snill, ikke dra.
Faren min tilbyr deg en jobb.
Midjan var et tilfluktssted for Moses,
og jeg tror det var et tilfluktssted som lot ham
nyte komfort og bekvemmelighet.
Det var stedet han kunne ligge lavt
mens egyptiske myndigheter så etter ham, fordi han var ettersøkt for drap.
Han gikk fra å være en egyptisk prins til å bli en gjeter.
Han ble forringet fra en høy og mektig person
til en ydmyk og ukjent person.
Han passet på en flokk i Midjans ørken.
Og det var der han fikk kallet.
Vis dem veien.
Jeg tok med frokost.
Jeg har sett slike merker før.
Skatteinnkreverne bruker dem.
Lærte du det i Egypt?
For å journalføre?
Og for å fortelle historier.
Og hvilken historie forteller disse?
Din og min.
Fjellets gud.
Vær vitne.
I dag vigsler vi ekteskapet til dine tjenere, Moses og Sippora.
Ved siden av ditt majestetiske oppholdssted
er våre liv som ingenting.
Like skjørt og sjeldent som dette glasset.
Måtte dine tjeneres forening
være god i dine øyne.
Og rikelig.
Det er interessant å tenke på
at Moses var i kontakt med mange ulike kulturer og tradisjoner.
Han var en egyptisk prins.
Han var svigersønnen til ypperstepresten i Midjan.
Han var israelittenes befrier.
Og jeg tror at flere forbindelser med folk i verdenen han levde i,
har relevans for verdenen vi lever i,
fordi det viser at det er mulig å ha mer enn én identitet
og kanskje til og med uunngåelig.
Moses og Sippora stifter familie i Midjan og får to sønner.
Gersjom og Elieser.
Den førstefødte, navnet hans var veldig viktig.
Så Moses kalte ham Gersjom…
RABBI OG FØRSTEAMANUENSIS
"For jeg er blitt innflytter i fremmed land."
Det taler til Moses sin følelse av å ikke høre til, ikke sant?
Av å ikke tilhøre Midjan.
Av å ikke tilhøre Egypt.
PI-RAMSES DEN EGYPTISKE HOVEDSTADEN
I årene som følger
dør den gamle egyptiske kongen, og onkelen til Moses tar tronen.
Han er farao,
tidens mektigste hersker.
Om vi må sidestille faraoen i Eksodus-historien
med en farao som vi kjenner fra egyptisk historie,
kan det være Ramses den store.
Dette fordi historien om Eksodus forteller om hvordan israelittene…
EGYPTOLOG
…ble tvunget til å jobbe og bygge disse to store byene.
Én av dem var Pi-Ramses, eller huset til Ramses,
som var Ramses den stores hovedstad i Nildeltaet under det 19. dynastiet.
Da han kom til makten,
ledet han flere felttog til området Syria og Palestina.
FØRSTEAMANUENSIS
Han erobret områder så langt som Beirut i Libanon.
Ramses 2.s regjeringstid var en av de mest innflytelsesrike,
og en av de mektigste,
og var toppen av det egyptiske imperiet.
Hva sier tegnene?
Det er alltid noen ustyrlige, Majestet.
Hvor?
I ørkenen, Majestet.
Ynkelige innbyggerne sent ute med tributt.
Ubetydelige.
Selv en tigger kan være opplyst.
Sant, min herre.
Trylleformelen, trollmann.
La dem føle vår misnøye.
Så de kan komme til oss i bønn og ydmykhet.
Skal bli, Majestet.
Han var streng mot alle som prøvde å true kongeriket hans.
Han var nådeløs, brutal og drepte folk.
Han brydde seg kun om å opprettholde rikdommen og makten.
Om du vil beskrive noen som en tyrann på arabisk, vil du si…
"Å oppføre seg som farao", eller "å bli som en farao".
Så dette ordet ble synonymt med faraoens handlinger.
Den nye faraoen har mange fiender utenfor kongeriket sitt.
Men den største trusselen mot styret hans er nevøen hans,
en nå beskjeden gjeter i Midjan.
Gersjom!
Hva har jeg sagt? Se på flokken hele tiden.
Ja, far.
Hva så du på?
Tre ryttere på sletta på vei mot landsbyen vår.
-Ismaelitter som vil lage trøbbel. -Nei.
Det var hvite hester.
Dette er en høyst uventet glede.
Nyt hjemmets bekvemmeligheter.
Takk.
Arbeidslederen min.
Ambassadører fra Egypt.
Knel for Hans Majestets sendebud!
Knel!
Beklager. Han er født i utlandet.
Du må informere ham.
Den gamle faraoen har sluttet seg til gudene.
Hans førstefødte er den nye faraoen.
Alle ørkenstammene må sende tributt.
Vi er velsignet og beæret,
men vi er også fattige.
Vi så flokken din.
Den er ganske sunn og rikholdig.
Vær så snill. Hvil etter reisen.
Vi må fortsette oppdraget.
Men vi kommer tilbake.
Hvordan betaler vi når vi allerede har gjeld?
-Vi oppholder, forhandler, som alltid. -Ikke med denne faraoen.
Kjenner du ham?
Morder.
La meg være.
La meg være i fred!
Stopp! Du! Stopp!
Moses!
Du har vært her i dagevis.
Kom ned nå.
Det er her jeg hører hjemme.
Du har to sønner nå.
Og en kone.
Jeg fortjener dem ikke.
Og hvordan hjelper det oss?
Vis dem veien.
Det er noe om meg du må vite.
Jeg ble oppdratt som en prins ved det kongelige hoffet.
En prins?
Hvorfor sa du det ikke?
Egyptiske kongelige er ikke likt av ørkenfolk.
Har du skjult det hele tiden?
Om faren din hadde visst det, ville han ikke latt meg bli.
Jeg drepte en mann.
En slavedriver.
Derfor forlot du Egypt?
De ville ha straffet deg.
Mer enn det.
De ville visst det jeg alltid mistenkte.
At jeg ikke var en av dem mer enn jeg er en av dere.
-Så hvem er du? -Jeg vet ikke.
Jeg må finne ut av det.
Det var et tegn på fjellet igjen.
Jeg må dra dit.
Ingen har vært der.
Du kommer kanskje ikke tilbake.
Jeg elsker deg mer enn livet.
Jeg tror Gud kaller oss på mange måter.
Noen ganger er kallet vårt et resultat av kamp.
Men noen ganger er kallet vårt en avvisning
av komforten og bekvemmeligheten vi nyter.
Jeg tror det er det Moses representerer.
Moses hadde svakheter og var usedvanlig tilpasningsdyktig.
Han var i strid om identiteten sin.
Han var et adoptivbarn.
Han var en person med et rulleblad.
Han var hjemløs en del av livet.
Og hans fiaskoer lærer oss like mye som hans prestasjoner.
Gud kaller den han vil kalle på.
Jeg kan faktisk ikke tenke på en eneste person i Bibelen, utenom Jesus,
som ikke har en påfallende karakterfeil eller hindring
på en eller annen måte. Man tenker: "Virkelig?"
Men Gud spesialiserer seg på det.
Skriftens Gud er en gud som spesialiserer seg på
å ta ødelagte ting og ikke bare fikse dem,
men bruke dem til noe enda større.
Ta skoene av føttene.
Hvem er du?
Dette er hellig grunn, Moses.
Ta skoene av føttene.
-Hva vil du med meg? -Gjør som jeg sier.
Jeg er den jeg er, og den jeg skal bli.
Jeg er Abraham, Isak og Jakobs Gud.
Israelittenes Gud.
Gud over alt.
Og du er den du er,
og den du skal bli…
…min budbringer.
Den hebraiske bibelen påpeker
at mennesker ikke kan se Gud.
De kan ikke være i Guds nærvær.
Det er ett stort unntak.
Unntaket er Moses.
Er du virkelig Gud?
Jeg er den jeg er, og den jeg skal bli.
Man har en busk som brenner, men ikke er fortært.
En jødisk filosof ved navn Filon, som levde rundt Kristi tid,
leser dette allegorisk.
Han sa det var et symbol på Israels slaveri,
som er at de ble brent, men ikke fortært. De overlevde fortsatt.
Jeg har fulgt med på deg i årevis, Moses.
Søkende. Spørrende.
Og jeg har tatt deg med hit for å avsløre formålet ditt.
Du skal dra tilbake til Egypt.
Du skal overtale hebreerne til å følge deg.
Og i mitt navn skal du kreve deres frihet fra farao.
Farao vil aldri befri hebreerne.
Han vil gjøre motstand.
Og jeg skal slå ham for det.
Hva har jeg med hebreerne å gjøre?
Jeg er ikke en leder eller mann av ord.
Til du finner din vei,
vil broren din, Aron, snakke for deg.
Min bror?
Dra til Egypt.
Erklær deg til hebreerne som min budbringer.
Jeg skal si deg mitt navn.
Navnet jeg er kjent under.
Og de vil vite at du snakker for meg.
Jeg er den jeg er.
Moses visste ikke at han ville være overbevisende.
Og Gud sa: "Ikke bekymre deg. Jeg gir deg navnet mitt.
Det er…"
"Jeg vil være det jeg vil være", eller "jeg vil bli det jeg skal bli".
Hva slags navn er det?
Det er et navn som er et verb.
Gud er et verb.
Jeg er ikke ment for denne oppgaven.
Jeg er ikke engang en god mann.
Jeg har valgt deg.
Moses.
Sippora! Sippora, vi må dra!
Jeg har sett Gud.
Gud? Hvilken Gud?
Hebreernes Gud. Gud over alt.
Han ga meg en oppgave.
Pakk klær til deg og barna. Vi drar straks.
2. MOSEBOK 4:19 - 20
"Herren sa til Moses i Midjan:
'Dra tilbake til Egypt,
for alle som ville drepe deg, er døde.'"
"Så Moses tok sin kone og sine sønner,
satte dem på et esel og vendte tilbake til Egypt."
Vi har gått oss bort!
Gud viser oss veien.
Bare tre uker til Gosen.
Og så, da?
Vi stopper ved landsbyen, i et vertshus. Der skal vi møte broren min, Aron.
Broren Gud fortalte deg om? Som du ikke vet om finnes?
Det er Guds ord. Jeg tror på det.
-Om det ikke er en bror… -Det vil det.
Når vi når Gosen, kan vi dra hjem?
-Det vil være en bror. -Men om det ikke er det.
Det vil være en bror!
Men om det ikke er det!
Gi meg kjøttet.
Jeg tror ikke på denne guden.
-Hebreerne lider. -Jeg tror på familien vår.
Da er jeg mannen din!
Med deg ved min side, kan jeg overbringe dem.
Moses følger Guds instrukser
og reiser gjennom ørkenen for å møte sin bror, Aron.
Hvordan skal du gjenkjenne broren din?
Han?
Sett deg.
Fort.
Dere også.
En stemme snakket til meg i en drøm
som sa at hvis jeg kom hit,
ville jeg møte deg.
Hvordan vet du hvem jeg er?
Jeg har kjent deg hele livet.
Jeg er Aron, sønn av Amram.
En hebreer.
Storebroren din.
Er jeg hebreer?
Det er en merkelig og vidunderlig historie.
Da jeg var en ung gutt,
fryktet farao at hebreerne ble for mange
og en dag ville ta over kongeriket hans.
Han bestemte at alle nye hebraiske menn skulle drepes.
Du var ikke født da drepingen begynte.
Bortsett fra stammegruppene fra begynnelsen av kapittel én,
er de to første…
PROFESSOR EMERITUS
…nevnt i 2. Mosebok, Sjifra og Pua.
De var jordmødre.
Og de gjorde noe bemerkelsesverdig.
De trosset ordrene til den mektigste personen i deres verden,
Egypts farao,
fordi de nektet å utføre faraoens ordre.
Du kan tenke på dem som det første eksempelet på sivil ulydighet.
I 2. Mosebok beskrives de på hebraisk som…
…som betyr "jordmødrene til hebreerne",
eller "de hebraiske jordmødrene".
Det er umulig å vite, rent grammatisk, hvilken av dem det betyr.
Disse to kvinnene som kanskje ikke var hebreere selv,
de stakk nakken ut for hebreere.
De innså ikke hva de satte i gang.
Men vi vet det.
En av de tingene jeg synes er ekstremt rørende er kanskje, bare kanskje,
at menneskelig frelse starter i stor skala
når folk modig reiser seg
for å gjøre noe for noen andre.
Vår mor, Jokebed,
fødte deg i hemmelighet.
Ifølge Midrasj, da hun fødte,
ble hele rommet fylt med lys.
Da hun så barnet, så hun at han var god.
På hebraisk er det…
"Hun ser at han er god."
Og vi har ikke hørt det uttrykket, "at det var bra",
siden første kapittel i 1. Mosebok.
Siden de første sju dagene av skapelsen.
Hun sa: "Han er spesiell.
Han må gjemmes. Han må reddes."
Med egyptiske soldater som gikk fra dør til dør i Gosen,
la vi en plan for å holde deg trygg.
Vi vet det er en baby her.
De kommer.
Aron, gå til gjemmestedet. Gå!
Det var min jobb å passe på deg.
Å holde deg skjult.
Som jeg sa,
barnet var dødfødt.
Vis oss liket!
Han ble begravet i går.
Må du plage en mor i hennes sorg?
Vent.
Hør.
Jeg holdt deg så hardt, redd for at du skulle gråte.
Vi kommer tilbake.
La oss dra.
Nei!
Å nei!
Nei!
Du var trygg.
Men vi visste at de egyptiske soldatene ville kom tilbake.
Det som er interessant for meg er at i de første par kapitlene
i 2. Mosebok,
fokuserer teksten mye på de kloke,
smarte og modige utfordrende handlingene utført av kvinner,
noen av dem hebreere, andre ikke.
Og alle tar disse modige sjansene
i strid med faraoens lover og påbud.
Moses' mor tok det vanskelige valget om å legge babyen i en kurv,
og sendte det desperat av sted nedover Nilen.
For en desperat handling.
Herregud.
"Gud, jeg håper at det er noen et sted som ikke er grusom.
Og at om det er det, at de finner denne babyen."
Det er bare knusende.
Moren vår kastet deg ut i Nilen,
uten å vite hva skjebnen hadde i vente for deg.
De klarte å gjemme ham i tre måneder.
Og etter tre måneder bygget de en liten ark.
Det kalles tevah på hebraisk. Det er det samme ordet for Noahs ark.
Noahs ark er en tevah som også er foret med harpiks.
Man har to historier.
Én er i den tidlige delen av 1. Mosebok,
og nå har vi den første delen av 2. Mosebok hvor noe stort skulle skje,
og det er på grunn av tevah.
Og en tevah bar noen som skulle representere en ny begynnelse.
Byen Pi-Ramses.
Den har vokst.
Et monster.
Laget av menneskeblod.
Vårt.
Strålende.
Du er for stolt, bror.
Vår far bygde Amons tempel
så navnet hans skulle bli husket for evig.
Nå fjerner du dedikasjonen, og erstatter den med din?
Far lagde inskripsjonen før tempelet var ferdig.
Vårt folk husker far med glede.
Far var en tyrann.
Jaktet på hebraiske barn fordi han fryktet opprør.
Haman, hva er sammensetningen av vår arbeidskraft?
En femtedel egyptere, herre.
En femtedel krigsfanger.
Resten, hebreere.
Energiske, dyktige arbeidere.
Og han ville rense dem, fordi han var livredd for opprør.
Jeg er laget av noe annet.
Og mens byen vår stiger opp i himmelen.
Skal våre guder sole seg i ære.
Ideen om slaver i Egypt fantes ikke.
Sett i gang!
Men vi hadde krigsfanger. Vi hadde tjenere.
Det var tvangsarbeid.
Dette var som vanlig for egyptiske konger.
Egypts slavearbeid
var avgjørende for økonomien.
Når man sa "la mitt folk gå",
var det naturlige spørsmålet til farao og hele den egyptiske økonomien:
"Hvem skal gjøre jobben?
Hvem tar ansvaret for arbeidet?"
Akkurat som i 1863,
reiste emansipasjonserklæringen spørsmålet:
"Hvis man lar alle slavene gå, hvem skal plukke bomullen?"
GOSEN
Gosen er i utkanten av Pi-Ramses.
Abrahams barnebarn og oldebarn slo seg ned der fire århundrer tidligere,
da hungersnøden drev dem ut av Kanaan.
Farao sa: "Bra, før dem hit. De vil bosette landet."
Over tid ble israelittene sett på som en fjerde kolonne.
De vokste raskt og hadde sin egen identitet.
"De passer ikke så godt inn som vi vil. Vi må passe oss for dem."
Så et system ble laget for å holde dem, ikke som slaver,
men det skjedde gradvis.
Rettigheter ble fratatt. Så så du deg rundt og husket ikke
hvordan livet var før du fikk de rettighetene.
Hei.
Mirjam.
Dette er broren vår, Moses.
Jeg sa du ikke skulle ta ham tilbake.
Kom.
Det går bra! Kom. Vær så snill.
Vær så snill.
Dere må være tørste.
Vil dere ha mat?
Drikk, og så bør dere dra.
Når spiste du?
Det var slik mor ville ha det.
Du burde høre på ham.
Gud har talt til ham.
-Gud kommer til alle i drømmer. -Det var ikke en drøm.
Han talte til meg på fjellet.
Han ba meg komme hit, for å befri folket vårt.
Å føre dem tilbake til Kanaan.
Vår Gud har ikke talt til noen på hundrevis av år.
Det er sant.
Hebreerne hadde vært i Egypt i 430 år.
Mesteparten av den tiden tilbrakte de som slaver.
Hva skjedde med forholdet mellom Gud og Israels folk
under alle de håpløse, endeløse århundrene med slaveri?
Ga de opp?
Konkluderte de med at historiene de hadde blitt fortalt
om deres stamfar Abraham
og løftet om å bli et fritt folk i Det lovede land,
konkluderte de bare at det ikke var sant?
Toraen sier ingenting om det.
Men en av replikkene som virkelig slår meg,
er at Gud sa til Moses: "Jeg har husket mitt folk.
Jeg har hørt skrikene deres."
Når jeg leser det, er min første reaksjon:
"Hva tok så lang tid?"
Mor.
-La meg ta deg til… -Hun gjenkjenner ingen.
Min lille Moses.
Har du kommet tilbake?
Takk.
Ikke si det til arbeidslederen.
De skylder egypterne sin posisjon. Bare samle de eldre.
Moses, når de kommer, kan du snakke til dem.
Ikke jeg. Aron.
I Koranen, da Moses snakket med Gud på fjellet, sa han:
"Send Aron med meg, for han er mer veltalende
og kan uttrykke seg bedre enn meg."
Så uttrykket i Koranen er en stram eller en knute på tungen.
Hvordan du tolker det, det kan være en fysisk defekt,
eller bare psykologisk.
At han var redd for å dra tilbake til farao,
og han var nok ikke så veltalende som Aron var.
Det er et vakkert øyeblikk, for han sa til Gud:
"Jeg trenger hjelp med dette store oppdraget."
Og Gud svarte, og Aron ble faktisk opphøyet til status som profet.
Så han jobbet med Moses for å hjelpe med dette oppdraget.
Dette er Moses, min bror.
Ikke en egypter.
Men en av oss.
Han har kommet til oss med en beskjed.
Hvilken beskjed?
Datan, sjefsarbeidslederen.
Du husker broren min.
Han er en god mann.
Selv da han levde som egypter.
Han drepte vakten som pisket Bukki.
Jeg husker det godt.
Og Gud…
Vår Gud…
Abrahams Gud,
kom til min bror og befalte ham å lede oss ut av trelldommen,
så vi kan dra tilbake til landet vi kom fra.
Sa han hvordan?
Spør ham hvordan.
Vi skal be farao om å la oss reise utenfor byen.
-Herregud! -Nei!
Alle sammen.
Vi skal si at offeret vårt skyldes vår Gud.
Dyreofringer som ville gjøre egypterne sinte.
Farao lar oss dra til ørkenen i tre dager.
Når vi er ute av syne, flykter vi.
Sønn av Amram, jeg vil tro på din brors historie.
Men om du går til farao med denne forespørselen,
vil han le av deg.
Broren min har talt med Gud.
Hva?
Han befalte meg å befri dere.
Å befri folket vårt.
Om Gud ber oss om å gjøre det,
vil det fungere.
Moses.
Sa han hva han het?
Ja. Ja. Jeg kan det.
I hver generasjon
har vår Guds navn gått i arv.
Så vi ville kunne det når en tid som dette kom.
Serah.
De sa: "La oss spørre den gamle damen, Serah, sønn av Asjer."
Kan han de spesielle ordene?
Du kan navnet, ikke sant?
Moren din sa det til deg.
Så hvis Moses kjenner navnet,
har han sett vår Gud.
Moses.
Gud er med oss.
Hun sa: "Han kan de spesielle ordene, de forløsende ordene.
Han er ekte vare.
Han er frelseren. Han er Guds utvalgte profet."
Så mye for hemmelighold.
Er det sant? Har Gud kommet tilbake?
Fortell oss om ham.
Vis dem.
Han er den eneste sanne Gud.
Han er guden som beskyttet Josef
da brødrene hans forrådte ham.
Han er guden som fortalte ham
at en dag ville beina hans bli returnert til Kanaan.
Han er den samme guden som inngikk en kontrakt med Abraham,
Josefs oldefar.
Så vårt folk skulle tilhøre ham for alltid.
Var det Abraham som kjempet med Gud?
Nei, det var Jakob, Josefs far.
Han møtte Herren om natten, og de kjempet til daggry.
Og han lot ikke Herren gå før han velsignet ham.
Og da Herren velsignet ham, kalte han ham Israel.
Han som vinner med Gud.
Hvordan er hjemlandet vårt?
-Var det virkelig en flom? -Hva med dyrene?
Ja, det var en flom.
Og mannen som reddet oss fra den, het Noah.
Han bygde en ark.
Hvor mange dager varte flommen?
Førti dager og førti netter.
-Hvordan ble verden skapt? -Vår Gud lagde den på seks dager.
Han forteller om Adam og Eva,
Noah, Isak og Ismael,
Jakob og Esau.
Mannen som rømte fra Egypt, en rømling, kommer hjem som en profet.
Hvordan visste du at jeg kunne navnet?
Jeg er en jordmor.
Vi er nær Gud.
Ved fødsel og død kan du føle Hans nærvær.
Men du har ingen egne barn.
Da det var min tid å ta en mann…
…drepte de fortsatt guttebarn.
Jeg foretrakk å hjelpe de andre.
Det var der du var.
Nær hagen til kvinnepalasset.
Da prinsessen fant deg.
Så du det?
Jeg fikk det til å skje.
Så moren til Moses sa ett ord til søsteren.
"Følg etter ham."
Og på arabisk er det faktisk ett ord.
Så hun var ganske modig til å følge dette barnet.
Sjifra, jeg må si deg noe.
Og hun var veldig rask og smart,
og fant en måte å få broren tilbake til deres biologiske mor.
Tilgi meg, frue.
Jeg vet om en amme til prinsessens baby.
Prinsessen, faraoens datter spurte aldri:
"Hvem er du?"
Hun visste antakelig ikke at dette var barnets biologiske mor.
Så selvsagt var den biologiske moren skjebnebestemt til å være den ene
hvis bryst han ammet fra,
og han fikk tilbringe de første to eller tre årene
ammet ved sin mors bryst.
Det betyr at hans mame-loshn, morsmålet hans, hører han fra barndommen.
Vuggeviser, hebraisk.
Jeg ser for meg en sang,
en vuggesang som han tok med seg i sitt underbevisste minne.
Jeg elsker at historien begynner
med denne ene ammende kvinnen og hennes spedbarn.
Hvor sannsynlig tror vi, i våre tanker,
at en revolusjon starter med en ammende mor?
Det var en høyere kraft.
Alltid.
Som tok deg, og fikk deg hjem igjen.
Du er vår forbindelse.
Den som går mellom.
Moren min vil hjelpe meg med å snakke med farao i morgen.
Faraoens søster er ikke din mor.
Hun er ikke det, og likevel er hun det.
Noen nærmer seg, frue.
Fra en lang reise.
En fremmed.
Men han kjenner hjertet ditt.
Du har blitt blek, frue.
Hva er galt?
Sønnen min er tilbake.
Det er Moses.
Tekst: Miranda Nunez
Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support