Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support
Farao.
Hvem er du?
Farao.
Vis deg.
Du vil falle.
Jeg er ødeleggeren.
Imperiet ditt vil falle.
Jeg er ødeleggeren.
Farao…
Guder.
Hva er dette?
Jeg er ødeleggeren.
Herre.
Herre. Går det bra?
Jeg hadde en drøm.
Jeg var omgitt av mørkhet.
En skygge av en mann.
Haman, sett patruljer i gatene.
Det er en morder blant oss.
Ja, Majestet.
TESTAMENTET: HISTORIEN OM MOSES
DEL 2: PLAGENE
Under det nye riket,
da historien om Eksodus kunne ha funnet sted,
tilba egypterne et panteon av guder, flere guder.
EGYPTOLOG
Noen av de hadde dyrehoder, andre menneskehoder,
som tok på seg disse ulike aspektene av den naturlige verdenen
som så kunne brukes til å tjene folket i Egypt.
Faraoen ble sett på som en mellommann
mellom folket og gudene.
FØRSTEAMANUENSIS
Så de lagde statuer med store ører,
som betød at de kunne høre folket og be til gudene om det folket ba om.
Faraoen var et halvgudelig vesen.
Han var gud på jorden.
Han var megleren mellom den dødelige og guddommelige verdenen.
Det sanne dramaet i 2. Mosebok var ikke mellom Moses og faraoen.
PROFESSOR
Jo, litt, men det var faktisk mellom Israels gud, Jahve, og gudene i Egypt.
Det var den virkelige anspentheten,
og hvem som skulle ha retten til Israels folk.
Ville de tjene farao som slaver,
eller ville de tjene Jahve som tilbedere?
GOSEN
Du skal dra tilbake til Egypt.
Farao vil aldri befri hebreerne.
Han vil gjøre motstand, og jeg skal slå ham for det.
Den tilhørte vår store stamfar, Josef,
som var Jakobs sønn,
som var Isaks sønn,
som var Abrahams sønn.
Moses ble først kjent med sin israelittiske identitet
senere i livet.
RABBI OG FØRSTEAMANUENSIS
Han var en blanding av egypter og israelitt.
Og å kjenne frihet, å vokse opp i frihet
ga ham også tilgang til hva frihet betød.
Israels frelser måtte være noen…
RABBI OG DEKAN
…som ikke var midt i traumet.
Fordi menneskene i det,
Bibelen beskriver dem som å ha kotzer ruach, åndenød.
De kunne ikke forestilt seg et liv annerledes enn det de var i da.
De trengte noen som så en større verden. Noen som bodde i hoffet til en farao.
PI-RAMSES DEN EGYPTISKE HOVEDSTADEN
Det er ikke bare det at Moses kjempet mot en farao…
FORFATTER
…en urettferdig hersker, men han kjente denne personen godt.
Han vokste opp der, og hadde en relasjon.
Og så den politiske og personlige dimensjonen
var fullstendig sammenflettet.
Han hadde så mye på spill.
Han fikk i oppgave å befri et helt folk.
Så det var ikke bare et spørsmål om hans egen skjebne,
men han hadde et veldig tungt oppdrag.
Stopp!
Jeg vil møte prinsesse Bitja.
Forlat oss, bonde.
Ta ham!
Jeg heter Moses!
Si til prinsessen at sønnen hennes er tilbake!
Hvor er han?
Åpne den med én gang.
Det er ham!
Frue.
Forlat oss.
Å, elskede gutt.
Det er ikke trygt for deg her.
Jeg vet du ikke drepte den mannen,
men det er andre som vil straffe deg for det.
Du må forlate byen med en gang.
Jeg oppdaget det.
Om hva som skjedde da jeg var baby.
Jeg har en bror.
En søster.
Og min første mor.
Jeg
mistet et barn.
En dødfødsel.
Jeg vurderte å drukne meg selv i Nilen.
Men elven ga meg et nytt liv.
Den ga meg deg.
Faraoens datter kom med tjenestepikene sine.
Hun kom til Nilen, og hørte gråting.
Og hun så denne lille arken.
Hun strakk ut armen, og armen forlenget seg.
Den doblet i lengde og forlenget seg. Den strakk seg.
Og hun tok inn arken og åpnet den.
Og igjen ble verden fylt med lys
fra å se på denne babyen.
Og hun visste umiddelbart at det var et hebraisk spedbarn.
Du er så vakker.
-En av de hebraiske babyene? -Aldri si det igjen!
Han er en gave.
Ja.
Ja, du er en gave.
Men frue, dette er ikke noe du kan beholde.
Tenk deg om før du sier hva jeg skal gjøre.
Vi tar ham med til palasset.
Ingen vet om tapet mitt.
Dette blir mitt barn.
Og om faren din oppdager det?
Vi har en hemmelighet.
Sammen.
La oss kalle ham Moses.
Født av vannet.
Min Moses.
Et egyptisk navn?
For en egyptisk prins.
Faraoens datter ga barnet
som hun tok ut fra Nilen navnet Moses…
RABBI OG FORFATTER
…eller Moshe på hebraisk.
Historien handler om en prinsesse av Egypt
som ikke snakket hebraisk
og som ikke hadde noen grunn til å gi barnet et hebraisk navn.
Så vi står overfor denne fantastiske sagaen
om at den mektige befrieren av det jødiske folk
dukket opp i Egypt og sa: "Gud har sendt meg for å befri dere."
Og han hadde et annet navn.
Det ville vært som om han dukket opp i dag for det jødiske samfunnet
og navnet hans var Kareem, eller Mary Jane,
eller noe fra en annen dominerende kultur.
Moses ble kalt det navnet faraoens datter ga ham.
Så Midrasj prøver å få inn disse to versene
i forsoning med hverandre,
og sier at prinsessen, Bat Farao, datter av farao,
ble adoptert av Gud som Guds datter,
Bat Yah, "Bitja", datteren til Yah.
Datteren til den hebraiske guden.
Ingen annen person kalles Guds datter.
Ingen andre.
Dette er et unikt navn, Batyah.
Jeg trenger din hjelp igjen, mor.
Det er sant.
Jeg drepte den mannen.
Dra.
-Nå. -Jeg kan ikke.
-Jeg ble bedt om å komme tilbake. -Bedt?
Av hvem?
Gud.
Hvilken gud?
Den samme Gud som brakte meg til deg som baby.
Hebreernes Gud.
Han ba meg om å lede folket mitt til frihet,
å ta dem med tilbake til sitt hjem i Kanaan.
Han vil aldri gi dem frihet!
Hør på meg. I morgen er det prinsens bursdag.
Ingen farao kan fornekte sine undersåtters ønsker den dagen.
Moses, hør på meg.
Broren min hadde en drøm, en forutanelse.
Hundrevis har blitt arrestert. De arresterte blir torturert!
Jeg har aldri sett ham slik før.
Dra nå, ut av byen.
Jeg kan leve uten å se deg igjen hvis jeg vet at du lever.
Pass på å dra usett.
Ryktet må aldri nå faraoen om at du er tilbake.
Lov meg det.
Den satt ikke riktig på deg.
Du tar feil. Den gjør det.
Den satt bra. Det er en profets kappe.
Det holder.
Min kone har rett. Jeg er ikke verdig disse klærne.
Jeg er den jeg er,
og den jeg skal bli.
Tilgi meg, Herre.
Hvor er din tro, Moses?
Jeg er redd.
Det vil være tre tegn som beviser for farao at jeg er Herren.
Hvis du har tro,
blir de gitt til deg for å vise dem.
Og om jeg vakler?
Om solen eller månen tviler,
slukner de umiddelbart.
Jeg tror forholdet mellom Moses og Gud var så ekte.
HOVEDPASTOR
Det er som: "Ok, Gud, du ber meg gjøre dette,
men forresten, slik jeg føler det.
Jeg har spørsmål. Jeg har noen problemer."
I Moses' historie i Koranen
ba Gud ham om å gjøre vanskelige ting
som han visste han ikke kunne gjøre av egen kraft.
På mange måter
tror jeg at leseren av Koranen, en som hører på den,
blir bedt om å sette seg selv inn i denne rollen,
og si: "Hva er mitt eget livs store kall?
Og hvordan etablerer jeg et tillitsforhold til Gud,
med denne allmektige kraften som skal bære meg gjennom reisen?"
I dag hedrer jeg min sønns 18-årsdag.
Og nå, som hevdvunnen skikk,
ønsker jeg å dele denne lykkebringende dagen
med mitt kjære folk.
Hvem her vil be meg om en tjeneste?
Slipp oss frem.
Vis dem et tegn.
-Du hørte hva kongen sa. -Ikke for ditt slag.
Det vil være tre tegn som beviser for farao at jeg er Herren.
Det er et tegn.
Gud ga Moses tre tegn
for at Moses skulle vise seg med en slags legitimasjon.
Han måtte bli trodd.
Han fikk beskjed om å "ta hånden i kappen".
Og da han tok den ut, var den spedalsk.
Som døden.
Du.
Han skal snakke!
Moses.
Du er tilbake.
Han kjenner ham.
Kledd som en tigger.
En morder, til og med.
Jeg antar at du har kommet for å få tilgivelse
i regi av denne spesielle dagen.
Jeg velger…
…å gi det.
La straffen for drap oppheves.
Det mest dyrebare i verden er en manns frihet.
Vi ber deg om å gi oss dette.
Slik jeg har gjort.
La mitt folk dra!
-Ditt folk? -Hebreerne.
Hebreerne?
Du er ingen hebreer.
Hvorfor hevde å være en vanlig borger?
Jeg ber deg, la oss dra til ørkenen for å tilbe vår Gud.
Vår Gud?
Si meg, storvesir, har vi hørt om en hebraisk gud?
Er han i Dagens bok?
Nei, herre.
Har han noen gang blitt nevnt i De dødes bok?
Ikke et ord, herre.
Hvem er han da?
Han er en gud som kan utføre mirakler.
-Jeg har sett det. -Vis meg.
Vis meg hva denne guden deres kan gjøre.
Slangen var en av egypternes guder.
Ouroboros.
Som var forbundet med Nilen.
Det var den spesielle magiske staven som han kunne gjøre om til en slange.
Gjøre den om til symbolet på Egypt.
Trollmenn.
Vis ekte magi.
Egypterne var kjent for magi.
FØRSTEAMANUENSIS
Om du ville vise et tegn, om du ville dominere egypterne,
måtte du dominere dem med noe de var gode på.
Og det de var gode på, var magi.
Egyptisk magi, eller heka som de kalte det,
var mer basert på det skrevne eller det talte ordet.
Det var der kraften eller den guddommelige kraften kom fra.
Symbolsk sett slukte slangen
de egyptiske kongelige, makten og autoriteten.
For faraoene, i hvert fall i en periode, hadde et hodeplagg som en kobra.
Majestet, dette er mer enn magi.
Denne mannen tjener en gud som er mektigere enn vår.
Arrester ham.
-Bror… -Stille.
Vi ber kun om tre dager.
Hvorfor skal jeg høre på guden deres?
Hvilke byer har han erobret?
Hvilke kamper har han vunnet?
-Ja. -Ja.
Han skapte himmelen og jorden, og alt i den.
Du lyver.
Jeg er verdens herre,
elsket av gudene som skapte meg og Nilen.
Nei. Det finnes bare én sann Gud.
Og denne guden, min Gud, skapte deg!
Jeg har aldri hørt om denne guden!
Han må snakke.
På vegne av meg selv og sønnen min,
takker jeg Ra og Isis for dette uventede synet,
som har skapt god underholdning.
Få disse narrene ut av syne.
Ut!
Faraoens minst forsonende trekk var hans arroganse,
som så setter ham perfekt opp mot Moses,
siden Moses' karaktertrekk beskrives som ydmykhet.
Så det var arroganse mot ydmykhet.
Vi viste dem. De så vår Guds styrke med sine egne øyne.
Jeg kjenner den mannen. Vi kan ikke være sikre på noe.
Og dere skulle ha sett faraoens ansiktsuttrykk.
-Hør på meg. -Og så…
Gud sa at farao ville gjøre motstand, og at Han ville slå ham for det.
Farao gjorde motstand, men Gud slo ham ikke.
Forstår du?
Fortell meg om Eliesers fødsel.
Hva?
Søstrene mine og alle andre
sa at den andre fødselen ville være lettere enn den første.
Fortell meg hva du husker.
Det varte lenger enn tre dager.
Jeg var sikker på at vi ville miste ham.
At jeg ville miste deg.
Men det var ikke slik.
Gud kan fortsatt slå onkelen din,
men det kan ta lenger tid enn du tror.
Det kan være vanskeligere,
nok til at du hyler mot stjernene som meg.
Det er opp til Gud.
Disse menneskene ser til deg.
Hvem er jeg til å lede dem?
Du er den som snakker med Gud.
Det er hvem.
Det går ikke en dag uten at jeg på en eller annen måte føler
usikkerhet eller engstelighet for noe, eller utilstrekkelighet.
Jeg tenker på Moses i all hans svakhet.
Igjen, han hadde et forferdelig rulleblad.
Han hadde 40 år med uklarhet, og Gud valgte ham.
"Jeg skal bruke deg."
Historien om Moses er så gjenkjennelig.
fordi vi alle ser oss selv i livet hans,
i spørsmålene hans, i kampene hans med Gud.
"Gud, du har feil person."
I alle disse årene har du forrådt meg.
Etter tapet mitt, trodde jeg han var en gave fra gudene.
Du må ha vært i galskapens grep for å ha løyet til faren vår.
Faren vår beordret drapet på alle de uskyldige hebraiske babyene,
det var galskap!
En styggedom!
Å gå imot hans påbud har brakt en forbannelse over oss.
Jeg har sett ting du ikke har.
Om du vil snakke med forrædere, kan du gjøre det fra fangehullet.
Jeg kan ikke forklare kraften han viste oss i dag, kan du?
Du er mitt blod.
Båndet mellom oss er ubrytelig.
Du må velge.
Hvor ligger din lojalitet?
En ubetydelig arbeider er ingen trussel mot ditt imperium.
Jeg skal organisere henrettelsen hans.
Jeg lar meg ikke provosere til et uklokt trekk.
Mennene snakker for hebreerne og bør ikke gjøres til martyrer.
Det finnes en annen måte.
De som har tid til å besøke ørkenen
kan ikke jobbe hardt nok!
Fra dette øyeblikket
vil ikke hebreerne lenger få halm til å lage murstein!
Dere må skrape i jorda etter deres eget halm,
mens dere oppfyller samme kvote!
Det vil drepe oss.
Kongeriket har ikke plass til unnasluntrere!
Dere skal jobbe hardere!
-Vi jobber hardt! -Ingen jobber hardere enn oss!
Så nå ser vi konsekvensene av denne galskapen.
Jeg håper vår Gud ser på deg og dømmer.
Hva skal jeg gjøre?
Hva? Ignorere Guds befalinger?
Nei, du burde ha lidd,
slik vi har lidd før du antok å lede oss.
Nå skal du det!
Herren vil kreve det han ønsker.
Og farao vil gjøre dette steinbruddet til vår grav!
Skam dere!
Skam dere alle sammen!
Fire hundre år med å slite i jorda er ikke nok!
Vil dere ha farao som mester?
En mester i å la oss lide?
Eller vil dere være frie fra en mester?
Vi må kjempe for frihet.
Risikere alt for det.
-Ja! -Ja.
Frihet er ikke gitt. Den må tas.
-Ja. -Ja.
Hør på Moses.
La ham lede oss.
-Ja. -Ja.
Moses!
Mor! Sippora!
-Moses! -Mor!
Mor!
Hjelp meg!
Kom igjen!
Jeg er den jeg er, og den jeg skal bli.
Jeg dro til farao og gjorde som du befalte,
og livet ble elendig.
Husk hvem jeg er, Moses.
Gå og snakk med farao om morgenen mens han går langs Nilen.
Hvorfor? Farao lar oss aldri dra.
Gjør som jeg sier.
Dra med Aron.
Bruk staven din.
Ha tro, Moses.
Mor.
Det er meg.
-Det er meg, Moses. -Sønn…
Gud var her.
Veien er satt, min sønn.
Vis dem veien,
hvor enn den fører.
Det skal jeg.
Det skal jeg, mor.
NILEN
2. MOSEBOK 7:14 - 15
"Da sa Herren til Moses: 'Faraos hjerte er hardt.
Han nekter å la folket dra.
Gå til farao om morgenen når han kommer ned til vannet.
Still deg der, så du møter ham ved elvebredden.
Staven som ble forvandlet til en slange, skal du ta i hånden.'"
Ta ham.
Er du så redd for oss at du ikke lar oss snakke?
Vi har kommet for å be deg igjen.
La oss dra til ørkenen, så vi kan tilbe vår Gud.
En gud som sender en morder for å snakke for ham?
Om jeg må, drar jeg med blod på hendene igjen.
Truer du meg?
Ikke se på det som en svakhet å la oss dra.
Det er en styrke.
Våger du å snakke om svakhet eller styrke?
Jeg, en kriger?
Du er en mann som kan få en nasjon til knærne.
Det vet vi.
Men du kan herske med kjærlighet og bli belønnet for det.
Så du tenker på mitt beste.
Dette er en byttings ord.
En bortkommen gutt kledd seg for å spille rollen som profet.
Og nå viser du deg for meg…
…uten lojalitet eller takknemlighet til de som ga deg alt.
Det egyptiske imperiet skapte deg.
Moses, hebreerne har bare forvirret deg.
Og guden din
vil lede deg ned et bunnløst dyp.
Se min Guds makt.
Gud er mektig!
Nå er alt vannet i Egypt blod.
Ditt folk vil bli uttørket av tørst.
De vil drikke vin til de har vann igjen.
Og føle seg desto bedre.
Førsteinntrykk gir du kun én gang.
Noe måtte få oppmerksomheten…
BISKOP OG HISTORIKER
…til faraoen i Egypt,
og signalisere at Gud var seriøs
i denne befrielsen.
Å gjøre Nilen til blod.
I stedet for å være en kilde til liv,
var det en kilde til død.
Vi har ikke noe vannproblem her.
Vårt er fra en hellig kilde.
Plagene var Israels Gud som viste makt og styrke
mot det egyptiske panteonet,
fordi disse plagene representerte egyptiske guder.
Den første plagen var å gjøre Nilen til blod.
Og Nilen er livet i Egypt.
Nilguden var Hapi, en androgyn guddom.
Og Nilens blod
kunne være som om Hapi var skadet eller drept.
Så man hadde blod overalt.
Kom igjen!
2. MOSEBOK 7:24
"Alle egypterne gravde rundt omkring Nilen etter drikkevann…
…for de kunne ikke drikke elvevannet."
Selv farao kunne ikke drikke på sju dager.
Han tygget på gress for å få litt væske ut av gresset,
for hver gang han prøvde å drikke vann, ble det til blod.
En ny makt er ute i Egypt,
og den gamle makten er ivrig etter å kjenne grensene.
Er det gjort?
Snart, Majestet.
Majestet, prinsessen vil vite
når du er klar til å snakke med hebreerne.
La dem vente.
Det er gjort, Majestet.
Farao, vi kommer i fred for å forhandle.
Dere forgiftet elven min.
Ikke vi.
Gud.
Dette er ynkelige triks mine egne magikere kan gjøre.
Dere har forstyrret ordenen i mitt kongerike.
Det er kun én passende straff.
Han er sønnen min.
Og han er viktig for hebreerne.
Elven blir normal igjen.
Hvorfor gjøre arbeidskraften din bitter, og skape opprør?
Siden han sier han er hebreer,
blir han behandlet som hebreer.
Sett dem i arbeid.
Ynkelige triks.
Koranen beskriver farao som det vi på engelsk ville kalt hovmodig,
og hovmodighet er en perfekt oversettelse, for den fanger essensen
av å tenke høyt om seg selv.
Da han hørte dette profetiske budskapet
om å ikke være en tyrann i landet,
og å erkjenne at Gud er enerådende over alle vesener,
kunne han ikke høre det budskapet.
Dette fordi hans eget ego stod i veien for å høre hva Moses hadde å si.
Kom igjen!
Sett i gang!
-Stopp! -Sett i gang!
Kom igjen!
Jobb! Kom igjen, nå!
Kom igjen!
2. MOSEBOK 8:2 - 4
"'Se, jeg vil plage hele landområdet ditt med frosker.'"
Kom igjen!
"'Nilen skal vrimle av frosk.
De skal kravle opp og komme inn i huset ditt,
inn i soverommet ditt og opp i sengen din,
inn i huset til tjenerne dine,
i bakerovner og bakstetrau.
Froskene skal kravle opp på deg,
på folket ditt og på alle tjenerne dine.'"
Den andre plagen var froskenes plage.
Og disse froskene formerte seg.
Den egyptiske fruktbarhetsguden var Heqet,
avbildet med et froskhode.
Så man hadde de to første plagene,
og spørsmålet var: "Hvem har ansvaret for Nilen?
Hapi eller Jahve?
Hvem har ansvaret for fruktbarheten? Heqet eller Jahve?"
Det finnes historier om hvordan froskene svermet i byene,
at noen sov, og så ble han dekket av frosker.
Frosker dekket hele personen så de ikke engang kunne reise seg.
De spiste, og en frosk hoppet inn i munnen.
Det er som en gal skrekkfilm.
En mann, ikke en gud.
Magikerne klarte å gjøre det samme.
De kopierte de to første plagene, som var Nilen og froskene.
De klarte ikke å fjerne dem.
De kunne skape kaos, men ikke orden.
Kun Jahve kunne innføre orden.
2. MOSEBOK 8:8, 10, 13 - 15
"Farao kalte Moses og Aron til seg og sa:
'Gå i forbønn hos Herren, så han tar bort froskene fra meg og folket mitt.
Da vil jeg la folket dra så de kan ofre til Herren.'
Da sa Moses:
'Det skal bli som du har sagt.
For du skal kjenne at ingen er som Herren vår Gud.'
Froskene døde i husene, på gårdsplassene og ute på markene.
De ble kastet sammen i dynge etter dynge, og hele landet stinket.
Men da farao merket at stanken lettet,
gjorde han hjertet sitt hardt og hørte ikke på Moses og Aron,
akkurat slik Herren hadde sagt."
Da de første plagene kom,
sa flere av faraoens rådgivere: "Ikke overgi deg."
Men situasjonen snudde ganske fort,
og så sa alle rådgiverne:
"Du må gå med på det."
Men han hørte det ikke.
Her hadde vi den hebraiske guden, som var langt unna
hvis folk var slaver, som betød at han var svak,
som kom inn i egyptisk territorium og kjempet
i noen kapitler, og stoppet ikke.
Hva er dette?
Lus!
De er overalt!
Egypterne var veldig redde for lus.
De var besatt av renslighet,
så de barberte hele kroppen og hodet.
Selv kvinner hadde ikke hår, eller veldig kort hår,
og de brukte parykk for å unngå lus på kroppene deres.
Plagene var ment å være en eskalering…
FORFATTER
…for å vise Guds nådeløshet.
At Gud vil straffe stadig strengere for å få sin vilje.
Bort!
2. MOSEBOK 8:20 - 21, 24
"Da sa Herren til Moses: 'Jeg vil sende insektsvermer.'
Det kom store insektsvermer inn i husene til farao.
I hele Egypt var landet ødelagt av insektene."
Trollmennene mine kan ikke skape insektsvermer.
Det er urovekkende.
Han har krefter vi ikke har.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Han sier han har én gud på sin side.
Én.
Kan én gud være mektigere enn flere?
Hva gjør vi med ham?
Du er den eneste sanne herskeren.
Hebreerne har bare én gud.
Han snakker bare gjennom én mann.
Separer mannen fra hans folk.
Få dem til å mistenke ham.
Han er ikke en av dem.
Farao vil snakke med deg.
Du skal komme til hoffet hans nå.
Vi kommer umiddelbart.
Kun Moses.
Moses.
Sitt med meg.
Ta litt vin.
Det er bedre enn vannet.
Savnet du dette under eksilet ditt?
Denne luksusen?
Ørkenlivet har sine fordeler.
Man føler seg nær Gud.
Så…
…hva skal vi gjøre?
Moses, denne magien din har beseiret meg.
Jeg er fortapt.
Si meg hva du ønsker.
Vi har sagt det.
Vi vil dra til ørkenen for å ofre til guden vår.
Gjør det.
Gi ofringene.
Men gjør dem her i byen.
Det er umulig.
Alt er mulig.
Den typen ofre vi gjør,
er en styggedom for folket ditt.
Jeg skal be folket om å tolerere det.
De vil adlyde.
Vi trenger bare tre dager.
To menn.
To guder med ulike syn.
Jeg respekterer at du er hebreer.
Men vi er familie, Moses.
Egypt tilhører deg også.
Dette er ditt land.
Dette er ditt folk.
De lider.
Vi finner en middelvei.
Ta litt vin.
Vi har to dager.
To dager?
Det var alt han ville gi meg.
Vi kan dra. Alle sammen.
To dager.
To dager kan være nok om vi reiser gjennom natten.
Med våre kvinner og barn?
Alle sammen.
Det kan fungere.
Moses kjenner ørkenen.
Vårt folk gjør ikke det.
For mange av dem vil det være deres første gang utenfor Gosen.
De vil være livredde.
Hvordan skal vi få dem til å gjøre dette?
Jeg fikk ham med på to dager.
Hva har han tilbudt tidligere?
Hvordan blir det for vårt folk i ørkenen?
Jeg er redd vi…
De er et begrenset folk.
De har kjent motgang, men…
…har ikke søkt etter mat.
Vet ikke hva det er å styre seg selv.
Moses, kom.
Det er nærmer seg.
Mor.
Mor, det er meg.
Det er meg, Moses.
Jeg er glad i deg, Moses.
Vi drar om to dager, mor.
Bare to dager.
Vi blir frie.
Du blir fri.
Mor.
-Mor. -Hun er borte.
Hun er ikke borte. Mor.
Mor!
Kjære bror, hun er borte.
Solen har nådd sin topp.
Tiden er inne, Moses.
Slutt å jobbe!
Dra hjem og samle deres kjære.
Vi drar straks til ørkenen.
Farao befaler!
Dere har hørt at dere kan slutte å jobbe i dag
og dra til ørkenen for å ofre!
Dette er en løgn!
Deres farao gir ingen slik tillatelse!
Dere skal fortsette å jobbe i dag og i morgen!
-Farao lovet oss at… -Det gjorde han ikke.
Vi ble lovet fri, og vi vil ta det.
Stopp!
Jobb videre!
Jobb videre, alle sammen! La det være. Kom.
Tilbake på jobb! La det være!
Du løy til meg igjen!
Du feilberegnet.
Jeg stolte på løftet ditt.
Jeg kommuniserer med guder.
Jeg er hinsides løfter.
Folket ditt stoler ikke på deg.
Det måtte skje.
Du er ikke en av dem, Moses.
Du deler kanskje blodet deres, men hva så?
Du vil tilby dem deres gamle gud,
men hvor mye vet de om denne guden sammenlignet med sin farao?
Jeg bryr meg om dem.
Jeg ba Osiris, Horus og Isis om at de skulle trives.
Uten meg, har de mat?
Vann?
Tak over hodet?
Gud gjorde ikke reisen lett, for vi gjør ikke reisen lett.
Det er ikke livet.
Har du noen gang lært en lekse, eller trodd at du hadde lært en lekse,
men straks ting ble komfortabelt eller lettere, så glemmer du leksen?
Du glemmer det du har lært?
Hva skal til for at du skal lære den leksen? Besvær.
Vi må stoppe dette nå.
-Vi må slutte fred med farao. -Nei!
Ingen fred!
Moses har rett.
Jo verre vi gjør det for ham, jo verre gjør han det for oss.
Han er ingenting for Gud! Ikke mer enn et hår som skal plukkes.
Så hvorfor plukker han ikke bare bort farao?
Eller river ned portene, dreper vaktene og lar oss gå fri?
Hvis vår Gud er allmektig, hvorfor ikke bare få det gjort?
Hvis vi skal være vår egen nasjon,
krever det styrke.
Tror du at selv når vi vinner vår frihet, at det blir lett?
Nei.
Det blir vanskelig å ta land,
bygge oss en fremtid.
Vanskeligere enn å bygge et tempel, enn å bygge tusen templer!
Og alt vi har som veiledning er styrke og tro.
Det er derfor vi blir testet.
Datan?
Si til dine menn: "Vent, lid."
Farao vil lide mer.
Det åpenbare publikum for plagen var farao,
og i mindre grad
tror jeg den ble laget for det hebraiske folket.
Fordi jeg tror den ble brukt til å overbevise og illustrere for dem,
at det som ble gjort ikke var noe de kunne gjøre selv.
De hadde vært der i 400 år, og de hadde ikke klart å unngå og omgå
å bli kastet inn i slaveri.
Og likevel så de sin Gud kjempe deres kamper på deres vegne,
uten at de trengte å løfte en hånd for å gjøre det selv.
Jeg er den jeg er, og den jeg skal bli.
Herre.
I morgen
skal all buskap i faraos rike dø.
Og så vil farao gi etter?
Nei. Han kan ikke noe for det.
Jeg har forherdet hjertet hans.
Men Herre, er det ikke bedre å få ham til å gi etter?
Gud sa til Moses: "Jeg skal forherde faraos hjerte."
Så du kan lese det avsnittet,
Gud sa at han forherdet faraos hjerte,
som kan bety at han kunne ha latt Israels folk dra,
men han gjorde et poeng ved å gå i forbønn hos farao
og få farao til å ombestemme seg.
Gud bestemmer hva som vil skje, selv om det er paradoksalt.
I islamsk forståelse blir et hjerte hardt når det fortsetter å gå på villspor.
Det er en rekke avgjørelser over tid
som så kollektivt fører til at en person blir avstengt fra veiledning.
Det er en prosess med å forherde et hjerte.
Jeg tenker på analogien til moderne medisinsk vitenskap
der kolesterol ikke bare plutselig samler seg og gir noen hjerteinfarkt.
Det er en gradvis prosess hvor plakket bygger seg opp i hjertet.
Han visste at det ville være et utallig antall døde
som følge av hans forherdede hjerte,
og visste ikke hvordan han skulle trekke seg tilbake.
Jeg tror det er viktig moralsk og etisk, at selv om du tror på folkets evner
til å frelse seg selv og bli bedre…
Vi elsker en god historie om frelse.
Jeg tror Gud lærer oss at noen personer kunne vært så fæle,
så grusomme at du mister den evnen.
2. MOSEBOK 9:2 - 3
"Om du nekter å la dem dra,
skal Herrens hånd ramme buskapen din på marken,
både hestene, eslene, kamelene, storfeet og småfeet.
En forferdelig pest."
Når hendte det?
Over natten.
Kom igjen. Vær så snill. Reis deg.
Vi kan ikke bli sett å ta det for tungt.
Herre.
Kornet kom ikke i morges.
Ingen dyr til å trekke vognene.
Alle er døde.
Alle sammen?
Alle, bortsett fra de med hebreerne.
Kuer og hester blir syke.
Vi har ingen bevis på at det var ham.
Hold deg unna.
Faraoen var så oppslukt av sin egen opphøyelse
at det ikke var plass til noen andre,
og den kognitive dissonansen mellom alt som kollapser
og "jeg fortsetter", det minner meg om Hitler.
Til syvende og sist var Hitler så engasjert i sitt syke verdensoppdrag,
at han ikke kunne se at hele kongeriket hans raste sammen.
På samme måte tror jeg
at farao ble så forbløffet av alt som skjedde,
fordi han kun så innover.
Selv med alle miraklene, alle tegnene, trodde farao fortsatt at han var Gud.
Det er et vers i Koranen
hvor farao taler til en av sine folk eller prester, han sa:
"Bygg en høy bygning til meg", trolig en pyramide,
"så jeg når himmelen og ser denne Moses-guden."
Denne narsissismen nådde det stadiet hvor han ønsket å stige opp til himmelen,
for å se guden som Moses snakket om.
Han kunne ikke tro at det fantes noen mektigere enn ham.
Og 37 tatt av tyfus,
lus i kvinnenes bolig,
som gir totalen
tre hundre og femti
i palasset.
Skal jeg fortsette?
Herre?
Hvis han var så mektig, ville jeg også vært plaget.
Han kan ikke røre en gud!
2. MOSEBOK 9:23 - 26
"Herren lot det hagle.
Et haglvær så kraftig som det ikke hadde vært i landet
siden egypterne var blitt et folk.
I hele Egypt slo haglet ned
alt som var ute på marken, fra mennesker til dyr.
Bare i Gosen, hvor israelittene bodde, falt det ikke hagl."
Jeg er glad i deg, min bror.
Jeg ber deg om å høre på ham.
Fordi du også er glad i ham.
Folk vil sulte.
Tusenvis.
Med mindre farao gir etter.
Og vil han?
Vi får håpe det.
Uttrykket "farao",
vi bruker det i dag på arabisk, i moderne standard-arabisk for å…
Vi gjorde det til et verb.
En som er stolt, en som skryter,
en som ikke lytter, en som vil trosse alle.
Han er en farao. Oppfører seg som en farao.
Jeg vil ikke gå inn i politikk, men de fleste autokratiske regimer
har en diktator som oppfører seg på samme måte.
Folk som farao eksisterer fortsatt i dag.
Deres Majestet.
Ingen jobber.
Folket vil sulte.
Dette er uholdbart.
Vi kan ikke fortsette denne veien.
Min Herre vil ikke gi seg
før du gir oss det vi har bedt om.
Be herren din om å stoppe haglet.
Da kan vi snakke sammen.
Du har bevist at du er under en guds beskyttelse.
Av ren høflighet
skal jeg la folket ditt dra til ørkenen og ofre.
Storsinnet, Deres Majestet.
Men…
Dager med å vandre i ørkenen kan forvirre de unge.
Så dere skal etterlate barna deres i byen.
Som ditt folks beskytter skylder jeg dem det.
Barna våre må bli med oss.
-Hvorfor? -Det er det vår Herre befaler.
Dette er hva jeg befaler!
Herre!
Vi har korn som kan vare i sju år.
Vi er de beste bøndene i verden.
-Vi skal holde ut. -Farao!
Gi meg det jeg forlanger,
ellers sverger jeg at en horde gresshopper vil spise alt korn i ditt land!
For ditt folks skyld, gi etter.
2. MOSEBOK 10:13
"Herren drev en østavind inn over landet hele den dagen og hele natten.
Østavinden førte med seg gresshoppene."
Den samlede effekten av disse plagene, siden vannforsyningen ikke var på plass,
og fluer og alle insektene som angrep,
det ville ha sabotert matforsyningen, som ville ha ødelagt livet og økonomien.
Det ga gjenklang, fordi det var så ekte og det påvirket folks liv der de bodde.
Gud fortalte en historie.
Han snakket med israelittene.
Og historien han fortalte dem var en total opphevelse
av det vi tror er kilden til makt.
Gud ødela landet, så økonomien, så følelsen av autoritet.
2. MOSEBOK 10:15
"Gresshoppene åt alle urter i landet,
og all frukten som var igjen på trærne etter haglværet.
Det ble ikke noe grønt igjen,
verken på trær eller planter, i hele Egypt."
Farao, hør vår bønn!
Far…
Jeg har sett folket utenfor palasset.
De sulter.
Vi viser oss, ikke bare gjennom det vi oppnår,
men det vi holder ut.
Hvorfor har vi holdt ut dette?
Jeg er farao.
Du, min sønn, blir farao en dag.
Vi er orden, søylene i dette mektige kongeriket.
Hvis jeg gir etter for hebreernes gud,
om jeg er…
…beseiret…
…vil grunnmuren falle sammen.
Vi vil forsvinne.
Det er ikke nederlag, bror.
Det er ydmykhet og fornuft.
Det er fremgang.
Gudene kan leve i fred.
Seti og Horus fant forsoning.
De delte verden mellom seg.
Og jeg skal dele en verden som allerede er min?
Far, hvis du gir Moses det han vil ha,
vil du føre vårt folk tilbake til velstand.
Du vil bli større, ikke mindre for det.
Jeg kan ikke bli større enn jeg er.
Jeg blir svekket om jeg bøyer meg for Moses' gud.
Jeg gjør det ikke.
Det gjør jeg ikke!
2. MOSEBOK 10:22 - 23
"Det ble stummende mørkt i hele Egypt.
I tre dager kunne ingen se hverandre og ingen reise seg fra plassen sin."
Å dekke over solen, solguden Ra var sjefen for panteonet
og faraoens skytsgud.
Det begynte å bli alvorlig.
Jeg tror mørket var et angrep på Ra,
fordi egypterne så på sola
som en integrert del av den kosmiske orden.
Egypterne forstod ikke nøyaktig hva som skjedde med sola om natten,
så det var skummelt for dem, fordi mørket for dem
representerte mye av det ukjente.
Det gjaldt også reisen til underverdenen.
Så jeg tror mørket også representerte døden for dem som individer.
Første Mosebok sin skapelseshistorie handler om at Gud skaper orden i kaos.
I plagene ble ordenen brakt tilbake til uorden,
tilbake til en tilstand før skapelsen.
Det var et kosmisk show.
Gudene var mot hverandre. Hvem skulle vinne denne kampen?
Han kan ikke holde ut nå.
Stoltheten hans gjør ham blind.
Forsiktig.
Makten du har er mektig.
Ikke la den forherde deg også.
Moses.
Vær så snill, sett solen og månen tilbake på himmelen.
Du skal la oss dra for å ofre.
Du skal la oss ta med våre barn,
våre eldre.
Hele Israels nasjon.
Dere skal ikke ofre noe.
La oss si det høyt.
Dere planlegger å dra.
Å dra og forråde deres øverste herre.
Meg.
Det er sant.
Vi skal dra.
Vi har vært bundet til deg for lenge, farao.
La mitt folk dra.
Kom deg ut.
Skån folket ditt.
Skån deg selv for smerten som kommer.
Skån meg for den smerten også.
Kom deg ut.
Vokt deg.
Det skal jeg.
Hvis du noen gang ser ansiktet mitt igjen,
skal jeg drepe deg.
Det er rett som du sier.
Du vil aldri se mitt ansikt igjen.
-Mor. -Moses.
Han ga seg ikke.
Jeg er redd han ikke kan det.
Guden din er mektigere.
Alle med øyne kan se det.
Men vær så snill, Moses, be ham vise Egypt nåde.
Det hjelper ikke.
Hva bestemmer Herren din nå?
Jeg er ødeleggeren.
Moses? Hva vil skje nå?
Jeg er ødeleggeren.
Død.
Tekst: Miranda Nunez
Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support