Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support
Farao.
Vem är du?
Farao.
Visa dig.
Du kommer att falla.
Jag är Förgöraren.
Ditt imperium kommer att falla.
Jag är Förgöraren.
Farao…
Gudar.
Vad är det här?
Jag är Förgöraren.
Ers nåd.
Ers nåd, mår ni bra?
Jag drömde.
Jag var omgiven av mörker.
Bara skuggan av en man.
Haman, sätt ut patruller på gatorna.
-Vi har en mördare ibland oss. -Ja, ers majestät.
DEL TVÅ: PLÅGORNA
Under Nya riket, då berättelsen om uttåget ur Egypten kan ha utspelat sig,
tillbad egyptierna en mängd gudar.
Vissa hade djurhuvuden och andra människohuvuden.
De påtog sig olika aspekter av naturen
vilka kunde tämjas och tjäna folket i Egypten.
Farao sågs som en mellanhand
mellan folket och gudarna.
De skapade statyer med stora öron
vilket betydde att de kunde höra folket
och be till gudarna om det folket önskade.
Farao var en halvgud. Han var egentligen gud på jorden.
Han var mellanhanden mellan den jordiska och den gudomliga världen.
Det stora dramat i utspelar sig egentligen inte mellan Mose och farao
utan mellan Israels Gud Jehova och Egyptens gudar.
Det är där spänningen finns.
Vem kommer att få rätten till Israels folk?
Kommer de att tjäna farao som slavar
eller kommer de att tjäna och tillbe Jehova?
Återvänd till Egypten.
Farao kommer aldrig att släppa dem.
Han kommer att göra motstånd och därför skall jag förgöra honom.
Den tillhörde vår store förfader Josef.
Han var Jakobs son,
som var Isaks son som var Abrahams son.
Mose får vetskap om sin israeliska identitet
först som äldre.
Jag skulle kalla honom en hybrid mellan egyptier och israel.
Han växte upp i frihet och kände frihet,
vilket betydde att han visste vad frihet innebar.
Israelernas förlossare måste vara någon
som inte befann sig mitt i traumat.
De som befann sig i det…
Bibeln säger att de hade kotzer ruach, en bruten ande.
De kunde inte föreställa sig ett annat liv än det de levde.
Så man behövde någon som såg en större värld.
Någon som levde vid faraos hov.
PI-RAMSES EGYPTENS HUVUDSTAD
Mose sätter sig inte bara upp mot en farao, en orättfärdig regent.
Det här är någon han känner väl.
Han växte upp med kungafamiljen. De har en relation.
De politiska och personliga dimensionerna är fullständigt sammanflätade.
Så mycket står på spel. Hans uppgift är att befria ett helt folk.
Det handlar inte bara om hans eget öde.
Han har ett oerhört tungt uppdrag.
Stopp!
Jag söker prinsessan Bithiah.
Gå härifrån.
Ta honom!
Mitt namn är Mose! Hälsa prinsessan att hennes son är hemma!
Var är han?
Öppna genast!
Det är han!
Ers nåd.
Lämna oss.
Älskade son.
Du är inte trygg här.
Jag vet att du inte dödade mannen, men andra vill straffa dig för det.
Du måste genast lämna staden.
Jag har fått veta.
Vad som hände när jag var liten.
Jag har en bror.
En syster.
Min första mor.
Jag…
Jag förlorade ett barn.
Det var dödfött.
Jag övervägde att dränka mig i Nilen.
Men floden skänkte mig ett nytt liv.
Den gav mig dig.
Här kommer faraos dotter med sina hovdamer.
Hon kommer till Nilen och hör barngråt.
Och hon ser den lilla arken.
Hon för ut sin arm och den förlängs.
Den blir dubbelt så lång och sträcks ut.
Hon för arken till sig och öppnar den.
Och hennes värld fylls åter av ljus när hon ser på barnet.
Hon vet direkt att det är ett hebreiskt spädbarn.
Du är så vacker.
-Ett av de hebreiska barnen? -Säg aldrig mer det!
Han är en gåva.
Ja.
Ja, du är en gåva.
Men prinsessan kan inte behålla det.
Tala inte om för mig vad jag kan göra.
Vi tar med honom till palatset. Ingen känner till min förlust.
Det här kommer att vara mitt barn.
Och om er far får veta?
Vi har en hemlighet.
Tillsammans.
Vi kallar honom Mose.
Kommen ur vattnet.
-Min Mose. -Ett egyptiskt namn?
För en egyptisk prins.
Faros dotter ger barnet som hon plockar upp ur Nilen namnet Mose.
Eller Moshe på hebreiska.
Det här är en egyptisk prinsessa
som inte talar hebreiska,
så hon har inga skäl att ge honom ett hebreiskt namn.
Så vi ställs in för en fantastisk saga
där det judiska folkets store befriare
dyker upp i Egypten och säger: "Gud har skickat mig att befria er",
men han har ett främmande namn.
Det vore som att han dök upp i den judiska gemenskapen i dag
med ett namn som Kareem eller Mary Jane
eller något annat från en dominerande, främmande kultur.
Mose har det namn faraos dotter gav honom.
Midrash försöker ta dessa två verser och förlika dem med varandra.
Man säger att prinsessan, Bat Farao, faraos dotter,
adopterades av Gud som Guds dotter.
Bat Yah, "Bithiah", Yahs dotter.
Den hebreiska Gudens dotter.
Ingen annan människa kallas Guds dotter.
Ingen annan. Det är ett helt unikt namn, Batyah.
Jag behöver din hjälp igen.
Det är sant.
Jag dödade mannen.
Gå.
-Nu. -Det kan jag inte.
-Jag har blivit tillsagd att återvända. -Tillsagd?
-Av vem? -Gud.
Vilken Gud?
Samma Gud som förde mig till dig som baby.
Hebréernas Gud.
Han sa åt mig att leda mitt folk till frihet
och föra tillbaka dem till Kaanan.
Han friger dem aldrig!
Hör på. I morgon fyller prinsen år.
Ingen farao kan förvägra en undersåtes önskan då.
Mose, lyssna på mig.
Min bror hade en dröm, ett varsel.
Hundratals har gripits och de gripna torteras!
Jag har aldrig sett honom så här förut.
Ge dig av nu, lämna staden.
Jag kan leva utan att se dig igen om jag vet att du lever.
Se till att passera osedd.
Farao kan aldrig få veta att du är tillbaka.
Lova mig.
Den passade dig inte.
Du har fel, det gör den.
-Den satt bra, det är en profets klädnad. -Sluta.
Min fru har rätt. Jag är inte värdig klädnaden.
Jag är den jag är och den jag kommer att vara.
Förlåt mig, Herre.
Var är din tro, Mose?
Jag är rädd.
Tre tecken kommer att bevisa för farao att jag är Herren.
Om du har tro blir du den som får avslöja dem.
Och om jag vacklar?
Om solen eller månen skulle tvivla
skulle de genast slockna.
Relationen mellan Mose och Gud
var så äkta.
Han liksom: "Gud, du säger åt mig att göra det här,
men jag känner så här.
Jag har frågor och invändningar."
I berättelsen om Mose i Koranen
ber Gud honom att göra väldigt svåra saker
som han vet att han inte klarar av av egen kraft.
Så på många sätt
tror jag att den som läser eller lyssnar till Koranen
blir ombedd att se sig själv i den rollen och säga:
"Vilka kallelser har jag i mitt liv?
Hur upprättar jag en relation av tillit med Gud,
med denna mäktiga kraft som bär mig genom min resa?
I dag hedrar jag min sons artonde födelsedag.
Och nu, som seden bjuder,
vill jag dela denna lyckobådande dags välsignelser
med mitt älskade folk.
Vem vill be mig om en ynnest?
Släpp fram oss.
Visa dem ett tecken.
-Du hörde kungen. -Inte för er sort.
Tre tecken kommer att bevisa för farao att jag är Herren.
Det är ett tecken.
Gud ger Mose tre tecken
så att han har någon sorts meriter när han träder fram.
Han måste bli trodd.
Gud sa: "Stick handen innanför manteln."
När han tar fram handen igen var den spetälsk. Som döden.
Du.
Mose.
Du är tillbaka. Klädd som en tiggare.
Eller mördare.
Jag antar att du är här för att be om förlåtelse denna speciella dag.
Jag väljer…
…att förlåta dig.
Straffet för mord upphävs.
Det värdefullaste i världen är en människas frihet.
-Vi ber att ni ger oss det. -Och det har jag gjort.
Släpp mitt folk!
-Ditt folk? -Hebréerna.
Hebréerna?
Du är ingen hebré.
Varför kallar du dig ofrälse?
Jag ber er att låta oss gå till öknen och tillbe vår Gud.
Vår gud?
Säg mig, storvesir, har vi hört talas om en hebreisk gud?
Finns han med i Dagens bok?
Nej, ers nåd.
Har han någonsin nämnts i De dödas bok?
Inte med ett ord.
Vem är han då?
Han är en Gud som kan utföra under. Jag har själv sett det.
Visa mig. Visa vad er Gud kan göra.
Ormen var en av egyptiernas gudar.
Ouroboros. Den förknippas med Nilen.
Han har en magisk stav som han kan förvandla till en orm.
Till symbolen för Egypten.
Trollkarlar.
Visa dem sann magi.
Egyptierna var kända för magi.
Om man vill visa ett tecken och dominera egyptierna
måste man göra det med något de är bra på.
Det de var bra på, var magi.
Egyptisk magi, eller heka som de kallade det,
byggde mer på det skrivna eller talade ordet.
Det var därifrån deras makt eller gudomliga kraft kom.
Ormen sväljer, symboliskt, Egyptens kungligheter, makt och auktoritet.
Faraonerna hade en tid en huvudprydnad i form av en kobra.
Det här är mer än magi. Den här mannen tjänar en Gud som är mäktigare än vår.
Grip honom.
-Bror… -Tyst.
-Vi ber bara om tre dagar. -Varför skulle jag lyssna på er gud?
Vilka städer har han erövrat? Vilka slag har han vunnit?
-Just det. -Ja.
Han skapade himmelen, jorden och allt på den.
Du ljuger.
Jag är världens Herre, älskad av gudarna som skapade mig och Nilen.
Nej. Det finns bara en sann Gud och den Guden, min Gud, skapade dig!
På mina och min sons vägnar
tackar jag Ra och Isis för detta oväntade skådespel.
Det har varit mycket underhållande.
För bort de här dårarna ur vår åsyn.
Försvinn!
Faraos minst försonande drag är hans arrogans.
Det blir ett motsatsförhållande till Mose
vars främsta egenskap är hans ödmjukhet.
Här ser vi verkligen arrogans kontra ödmjukhet.
Vi visade dem. De såg vår Guds styrka med sina egna ögon.
Jag känner honom. Vi kan inte vara säkra på något.
Ni skulle ha sett faraos min.
-Lyssna. -Och sen…
Gud sa att farao kommer att göra motstånd och att han kommer att förgöra honom.
Farao gjorde motstånd, ändå lyfte inte Gud sin hand.
Förstår du?
Berätta om Eliesers födelse.
Vad?
Mina systrar sa att en andra förlossning är lättare än den första.
Berätta vad du minns.
Det tog över tre dagar.
Jag var säker på att han skulle dö.
Och du med.
Men så blev det inte.
Gud kan ännu förgöra din morbror,
men det kan dröja längre än du tror.
Det kan bli svårare.
Så att du börjar yla mot stjärnorna som jag gjorde.
Det är upp till Gud.
-Folket ser till dig. -Vem är jag att leda dem?
Du är den som talar med Gud.
Det är den du är.
Det går inte en dag utan att jag på något sätt
känner mig osäker, orolig eller otillräcklig inför något.
Jag tänker på Mose, i all sin svaghet.
Han har begått ett brott.
Han hade levt obemärkt i 40 år, men Gud valde honom. "Jag ska använda dig."
Det är så lätt att relatera till Mose,
för vi kan se oss själva i hans liv.
I hans frågor och hans kamper med Gud.
"Gud, du har valt fel person!"
Du har bedragit mig i alla år.
Efter min förlust var han en gåva från gudarna.
Du måste ha varit galen som ljög för vår far.
Vår far beordrade att oskyldiga hebreiska barn skulle mördas.
Det var galenskap!
En styggelse!
Vi har gått emot hans påbud och dragit förbannelse över oss. Jag har sett saker.
Om du vill rådgöra med förrädare kan du göra det i fängelsehålan.
Jag kan inte förklara den makt han visade i dag. Kan du det?
Du är av mitt blod.
Bandet mellan oss kan inte brytas.
Du måste bestämma dig. Var finns din lojalitet?
En obetydlig arbetare är inget hot mot ert imperium.
Jag organiserar en avrättning.
Jag låter mig inte provoceras. De talar för hebréerna. De ska inte bli martyrer.
Det finns ett annat sätt.
De som har tid att gå ut i öknen
arbetar inte tillräckligt hårt.
Från och med nu
får inte hebréerna längre någon halm för att göra tegelstenar!
Ni får själva gräva i jorden efter halm,
men ska ändå möta samma beting.
Det tar livet av oss!
Här finns ingen plats för latmaskar.
Ni ska arbeta hårdare.
Nu ser vi konsekvenserna av denna dårskap.
Jag hoppas att vår Gud ser dig och dömer dig.
Vad ska jag göra?
Ignorera Guds befallning?
Nej. Du skulle ha lidit
såsom vi led innan du kom för att leda oss.
-Och nu får du det! -Herren kräver det han vill.
Farao kommer att göra det här stenbrottet till vår grav!
Skäms!
Ni ska alla skämmas!
Är inte 400 års slit i jorden tillräckligt?
Vill ni ha farao som herre?
En lidandets herre?
Eller vill ni befrias från herrar?
Vi måste kämpa för vår frihet.
-Riskera allt för den. -Ja!
Frihet är inget som skänks, det måste tas.
Lyssna på Mose.
Låt honom leda oss.
Mose!
Mor! Sippora!
-Mose! -Mor!
Mor!
Hjälp mig!
Kom!
Jag är den jag är och den jag kommer att vara.
Jag gick till farao och talade i ditt namn och våra liv blev ännu värre.
Kom ihåg vem jag är, Mose.
Gå och tala med farao i morgon bitti när han går ner till Nilen.
Varför? Farao kommer aldrig att släppa oss.
Gör som jag säger.
Ta med dig Aron. Använd din stav.
Ha tro, Mose.
Mor!
Det är jag.
-Det är jag, Mose. -Min son…
Gud var här.
Din väg är utstakad, min son.
Visa dem vägen.
Vart den än må leda.
Det ska jag.
Det ska jag, mor.
NILEN
"Herren sa till Mose:
'Faraos hjärta är tillslutet, han vill inte släppa folket.
Gå till Farao i morgon bitti, när han går ut till vattnet,
och ställ dig i hans väg, på stranden av Nilfloden.
Och ta i din hand staven som förvandlades till en orm.'"
Grip honom!
Är ni så rädd för oss att ni inte ens låter oss tala?
Vi har kommit för att fråga igen.
Låt oss gå till öknen så att vi kan tillbe vår Gud.
En gud som sänder en mördare att tala för sig?
-Mina händer kan besudlas med blod igen. -Är det ett hot?
Se det inte som en svaghet att släppa oss.
-Det är en styrka. -Talar du till mig om svaghet och styrka?
Mig? En krigare?
Du är en man som kan bringa en nation på knä. Det vet vi.
Men du kan regera med kärlek och belönas för det.
Så du tänker på mitt bästa?
Säger en bortbyting.
En liten vilsen pojke utklädd för att spela profet.
Och nu står du inför mig…
…utan lojalitet eller tacksamhet till dem som gav dig allt.
Det egyptiska imperiet skapade dig.
Hebréerna har bara förvirrat dig.
Och din gud
leder dig ned i avgrunden.
Skåda min Guds makt.
Gud är stor!
Allt vatten i Egypten är blod.
Folket kommer att törsta.
De kan dricka vin tills de har vatten igen.
Och det kommer att göra dem gott.
Ett första intryck gör man bara en gång.
Det måste vara något som fångade faraos och Egyptens uppmärksamhet
och verkligen signalerade att Gud menade allvar
med denna befrielse.
Nilen förvandlades till blod.
Istället för att vara en källa till liv
blev det en källa till död.
Vi har inte problem med vattnet här.
Vårt kommer från en helig källa.
Med plågorna spänner Israels Gud musklerna
mot Egyptens panteon,
för plågorna representerar egyptiska gudar.
Med den första plågan förvandlas Nilens vatten till blod.
Nilen ger Egypten liv.
Nilens gud var Hapi, en androgyn gudom.
Blodet i Nilen kan tolkas som att Hapi är sårad eller till och med dräpt.
Så det är blod överallt.
Sätt fart!
2 MOS. 7:24
"Alla egypter grävde efter dricksvatten runt omkring Nilen…
…eftersom flodvattnet inte gick att dricka."
Inte ens farao kunde dricka på sju dagar. Han tuggade på gräs för att få vätska.
När han försökte dricka vatten förvandlades det till blod.
En ny makt är på uppgång i Egypten
och den gamla vill pröva sina gränser.
Är det klart?
Snart, ers majestät.
Ers majestät, prinsessan vill veta när ni är redo att tala med hebréerna.
De kan vänta.
Det är klart.
Vi kommer i fred för att förhandla.
-Ni har förgiftat min flod. -Inte vi.
Gud.
De här ynkliga tricken kan mina egna magiker utföra.
Ni har stört ordningen i mitt rike.
Det finns bara ett passande straff.
Han är min son!
Och han är viktig för hebréerna.
Floden börjar bli som vanligt igen.
Varför förbittra din arbetsstyrka och underblåsa uppror?
Eftersom han säger att han är hebré,
behandlar jag honom som hebré.
Låt dem arbeta.
Ynkliga trick.
Koranen beskriver farao som högmodig.
Högmodig är ett perfekt ord, för det visar att han såg sig som högre.
När han hör budskapet, profetian,
om att han inte ska vara en tyrann
utan erkänna att Gud står över alla varelser…
Han kan inte höra det budskapet.
Hans ego står i vägen, så han hör inte Moses budskap.
Börja arbeta.
Börja arbeta!
-Sluta! -Börja arbeta.
"Jag ska hemsöka hela ditt land med paddor."
Sätt fart!
"Nilfloden ska frambringa ett vimmel av paddor,
och de ska stiga upp och komma in i ditt hus
och i din sovkammare och upp i din säng
och in i dina tjänares hus
och i dina bakugnar och baktråg.
Ja, på dig själv och ditt folk
och alla dina tjänare ska paddorna stiga upp."
Den andra plågan är paddorna.
Och paddorna förökade sig.
Som av en händelse avbildas fertilitets- gudinnan Heqet med ett grodhuvud.
Så efter de första två plågorna blir frågan:
Vem styr över Nilen? Hapi eller Jehova?
Vem styr över fertilitet? Heqet eller Jehova?
Det berättas om hur paddorna översvämmade städerna.
Folk täcktes av paddor när de låg och sov.
Paddorna var så många att man inte kunde resa sig.
När man åt hoppade en padda in i munnen.
Det är som en galen Hollywoodskräckfilm.
En man, ingen gud.
Magikerna kunde göra samma saker.
De kunde kopiera de två första plågorna, Nilen och paddorna.
Men de lyckas inte få bort dem.
De kan skapa kaos, men inte ordning.
Bara Jehova kan skapa ordning.
"Farao kallade till sig Mose och Aron och sa:
'Be till Herren att han tar paddorna ifrån mig och mitt folk,
så ska jag släppa folket, så att de kan offra åt Herren.'
Han svarade:
'Må det ske som du har sagt
så att du får förnimma att ingen är såsom Herren vår Gud.'
Paddorna dog och försvann från husen, gårdarna och fälten.
Och man kastade dem tillsammans i högar och landet uppfylldes av stank.
Men när Farao såg att han hade fått en lättnad
tillslöt han sitt hjärta och hörde inte på dem,
såsom Herren hade sagt."
När de första plågorna kommer
säger många av faraos rådgivare åt honom att inte ge med sig.
Men snart vänds situationen
och det dröjer inte länge innan alla rådgivare säger:
"Ge bara med dig."
Men han lyssnar inte.
Den hebreiska guden, vars folk är förslavat vilket betyder att han är svag,
marscherar in i Egypten och börjar bråka i några kapitel,
och han ger sig inte.
Vad är det här?
Löss!
De är överallt!
Egyptierna var väldigt rädda för löss.
De var besatta av renlighet.
De rakade sina kroppar och huvuden.
Även kvinnorna hade inget eller väldigt kort hår
och bar peruk för att slippa löss.
Plågorna är en eskalering
för att visa hur oförsonlig Gud är.
Gud straffar allt hårdare för att få sin vilja igenom.
Försvinn!
"Herren sa till Mose:
'Jag ska sända svärmar av flugor.'
Och stora flugsvärmar kom in i faraos hus.
Överallt i Egypten blev landet fördärvat av flugsvärmarna."
Mina trollkarlar kan inte skapa insektssvärmar.
Det är oroande.
Han har krafter vi inte besitter.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Han säger att han har en gud på sin sida. En.
Kan en gud vara mäktigare än många?
Vad gör vi med honom?
Du är den ende sanne härskaren.
Hebréerna har bara en gud. Han talar bara genom en man.
Skilj honom från sitt folk. Få dem att misstro honom.
Han är inte en av dem.
Farao vill tala med dig.
Följ genast med till hans palats.
Vi kommer direkt.
Bara Mose.
Mose.
Gör mig sällskap.
Drick lite vin.
Det är bättre än vattnet.
Saknade du det här under din exil? Denna lyx.
Ökenlivet har sina fördelar.
Man känner sig närmare Gud.
Så…
Vad ska vi ta oss till?
Mose… Din magi har besegrat mig.
Jag är förlorad.
Säg mig, vad vill du?
Det har vi sagt.
Vi vill gå ut i öknen och offra till vår Gud.
Då så.
Offra.
Men gör det här, i staden.
Omöjligt.
Allt är möjligt.
Den sorts offer vi gör är en styggelse för ditt folk.
Jag säger åt mitt folk att fördra det.
De lyder mig.
Vi behöver bara tre dagar.
Två män.
Två gudar med olika syn.
Jag respekterar att du är hebré.
Men vi är släkt, Mose.
Också Egypten tillhör dig.
Det här är ditt land. Ditt folk.
De lider.
Vi ska finna en medelväg. Drick lite vin.
Vi får två dagar.
-Två dagar? -Det var allt han gav mig.
Vi kan gå. Allesammans.
Två dagar.
Det kan räcka om vi reser genom natten.
-Med kvinnor och barn? -Allesammans.
Det kan gå. Mose känner öknen.
Men inte vårt folk.
För många blir det första gången de lämnar Goshen.
De kommer att vara livrädda.
Hur ska vi övertyga dem om att göra det här?
Jag fick honom att gå med på två dagar.
Vad har han erbjudit tidigare?
Hur kommer det att bli för vårt folk i öknen?
Jag är rädd att vi…
De är ett inskränkt folk.
De är bekanta med umbäranden, men…
…inte att söka mat.
De vet inte hur det är att vara självstyrande.
Mose, snälla kom.
Det är nära.
Mor.
Det är jag.
Det är jag, Mose.
Jag älskar dig, Mose.
Vi ger oss av om två dagar. Om bara två dagar.
Då är vi fria.
Du blir fri.
Mor?
-Mor? -Hon är borta.
Nej. Mor?
Mor!
Käre bror, hon är borta.
Solen står i zenit.
Det är dags.
Sluta arbeta!
Gå hem och samla era familjer.
Vi ger oss av mot öknen.
Farao befaller!
"Ni har hört att ni kan lägga ner arbetet i dag
och gå ut i öknen och offra."
Det är en lögn!
Farao har inte gett sitt tillstånd.
Fortsätt arbeta i dag och i morgon.
-Farao lovade… -Det gjorde han inte.
Vi blev lovade ledighet, och vi tar den.
Sluta!
Fortsätt arbeta!
Fortsätt arbeta.
Strunta i det. Kom.
Fortsätt arbeta. Strunta i det!
Du ljög för mig igen!
Du gjorde en felbedömning.
Jag litade på ditt löfte.
Jag umgås med gudar. Löften betyder inget.
Ditt folk misstror dig nu. Det var oundvikligt.
Du är inte en av dem.
Ni kanske delar blod, men än sen?
Du vill ge dem deras gamla gud.
Men hur mycket vet ditt folk om den guden jämfört med farao?
Jag tar hand om dem.
Jag har bett Osiris, Horus och Isis att de ska frodas.
Har de mat utan mig? Vatten?
Tak över huvudet?
Gud gjorde inte resan enkel,
för vi gör inte resan enkel. Livet fungerar inte så.
Har du någonsin lärt dig en läxa, eller trott att du lärt dig en läxa,
men så fort allt börjar bli bra,
så fort allt börjar bli lätt, så glömmer man den?
Man glömmer det man lärde sig.
Vad krävs för att man ska lära sig? Svårigheter.
Vi måste sluta med det här.
-Vi måste sluta fred med farao. -Nej!
Ingen fred!
Mose har rätt.
Ju värre det blir för honom, desto värre för oss.
Han är inget jämfört med Gud! Bara ett hårstrå att plocka.
Varför plockar han då inte bara bort farao?
Eller river murarna, dödar vakterna och låter oss gå?
Om vår Gud är allsmäktig, varför gör han det inte bara?
För att vi ska bli en egen nation
krävs styrka.
Tror ni att det blir enkelt när vi får vår frihet?
Nej.
Det blir svårt att ta ett land och bygga oss en framtid.
Svårare än att bygga ett tempel, svårare än att bygga tusen tempel!
Och allt vi har som vägledning är styrka och tro.
Det är därför vi prövas.
Datan.
Säg till dina män: "Vänta, lid."
Farao kommer att lida mer.
Plågornas uppenbara tilltänkta åskådare var farao
och, i mindre grad,
var de till för det hebreiska folket.
Plågorna användes för att övertyga dem om och illustrera
att det som gjordes inte var något de kunde uppbåda
eller göra på egen hand.
De hade varit där i 400 år utan att kunna undvika att hamna i slaveri.
Ändå ser de sin Gud utkämpa deras strider för dem
utan att de behöver lyfta så mycket som ett finger själva.
Jag är den jag är och den jag kommer att vara.
Herre!
I morgon kommer alla boskap i faraos rike att dö.
Ger farao efter sen?
Nej, han kan inte hjälpa det.
Jag har förhärdat hans hjärta.
Men Herre, vore det inte bättre att få honom att ge efter?
Gud sa till Mose: "Jag ska förhärda faraos hjärta."
Man kan tolka det stycket,
där Gud säger att han förhärdade faraos hjärta,
som att han kunde ha låtit Israels folk gå,
men han ville säga något
genom att tala till farao och få honom att ändra sig.
Gud bestämmer vad som händer, även om det är paradoxalt.
Islams syn är att ett hjärta blir förhärdat
när det fortsätter vandra på irrvägar.
Det är en rad beslut över tid
som sammantaget gör att en människa förlorar sin vägledning.
Det är en process.
Jag jämför det med modern läkarvetenskap.
Kolesterol samlas inte plötsligt så att man får en hjärtattack.
Det är en gradvis process då plack byggs upp.
Han vet att oräkneliga människor kommer att dö
på grund av hans förhärdade hjärta,
ändå kan han inte ändra sig.
Det är moraliskt och etiskt viktigt att även om man tror på människors förmåga
att bättra sig… Alla älskar en bra försoningshistoria.
Men Gud lär oss nog att vissa kan vara så onda,
så hemska, att de förlorar den förmågan.
"Om du inte vill släppa dem,
ska Herrens hand komma över dina boskap på marken,
över hästar, åsnor och kameler, över fäkreatur och får.
En mycket svår pest."
-När skedde det? -Under natten.
Seså. Res dig.
Visa inte att du tar det så hårt.
Ers majestät.
Spannmålsleveransen kom inte i morse.
Det fanns inga djur som kunde dra vagnarna. Alla är döda.
Alla?
Alla, utom dem som tillhör hebréerna.
Kor och hästar blir sjuka.
Vi vet inte att det var han.
Håll dig undan.
Farao var så absorberad
av sin egen känsla av upphöjdhet att det inte fanns rum för någon annan.
Den kognitiva dissonansen mellan att allt kollapsar
och han ändå fortsätter, påminner om Hitler.
Hitler var så hängiven sin sjuka mission
att inte kunde se att hans rike föll samman.
På samma sätt var farao blind för det som hände runt omkring honom,
för han blickade bara inåt.
Trots alla under och tecken trodde farao fortfarande att han var en gud.
På ett ställe i Koranen talar farao
till en av sina ministrar och säger:
"Bygg en hög byggnad…" Antagligen en pyramid.
"…så att jag kan nå himlen och se Moses Gud."
Hans narcissism blev så allvarlig att han ville stiga upp till himmelen
och se den Gud Mose talade om.
Han kunde inte tro att någon var mäktigare än honom.
Trettiosju döda i fläcktyfus,
löss i kvinnornas bostad,
så totalt är det
trehundrafemtio
i palatset.
Ska jag fortsätta?
Ers majestät?
Om han var så mäktig skulle även jag ha drabbats.
Han kan inte röra en gud!
2 MOS. 9:23-26
"Herren lät det dundra och hagla.
Haglet var så svårt att dess like icke hade varit i hela Egyptens land
från den tid det blev befolkat.
Och i hela Egyptens land slog haglet ned
allt som fanns på marken, både människor och djur.
Bara i landet Goshen, där Israels barn var, haglade det inte."
Jag älskar dig, broder.
Jag ber dig att lyssna på honom.
För att du älskar även honom.
Folk kommer att svälta.
Tusentals.
Om inte farao ger med sig.
Gör han det?
Vi får hoppas det.
Termen "farao"
används fortfarande i modern standardarabiska för…
Vi har gjort det till ett verb.
Det är någon som är stolt, någon som skryter,
någon som inte lyssnar, någon som vill trotsa alla.
En sån person beter sig som en farao.
Inte för att bli politisk, men de flesta autokratiska regimer
styrs av en diktator som beter sig så.
Det finns människor som farao än i dag.
Ers majestät.
Ingen arbetar.
Folket kommer att svälta.
Det här är outhärdligt.
Vi kan inte fortsätta på den här vägen.
Herren ger inte efter förrän du ger oss det vi har bett om.
Säg åt din herre att stoppa haglet.
Efter det kan vi talas vid.
Du har bevisat att du står under en guds beskydd.
Som en artighet mot honom
låter jag ditt folk gå ut i öknen och offra.
Storstint, ers majestät.
Men…
En ung hjärna kan förvirras av att vandra runt i öknen.
Så ni lämnar era barn i staden.
Som ditt folks beskyddare är jag skyldig dem det.
-Barnen måste följa med oss. -Varför?
-Det är Herrens befallning. -Det här är min befallning!
Ers majestät!
Vi har spannmål som räcker i sju år.
Vi är världens bästa jordbrukare. Vi skall hålla ut.
Farao!
Ge mig det jag begär,
annars kommer horder av gräshoppor att äta allt spannmål i landet!
För ditt folks skull, ge efter.
2 MOS. 10:13
"Herren lät en östanvind blåsa över landet hela den dagen och hela natten.
Östanvinden förde gräshopporna med sig."
Plågornas ackumulerade effekt…
Man hade ingen vattentillförsel,
det fanns flugor och andra insekter som attackerade
vilka måste ha saboterat tillgången på livsmedel
vilket fördärvade livet och ekonomin…
Det slog an något, för det var så verkligt och det rörde vid människors liv.
Gud berättar något.
Han talar till israeliterna.
Han berättar om en fullständig nedmontering
av det vi ser som maktens källa.
I tur och ordning monterar Gud ned landet, ekonomin, auktoriteten.
"Gräshopporna åt upp alla örter i landet
och all frukt på träden, allt som haglet hade lämnat kvar.
Inget grönt blev kvar på träden
eller på markens örter i hela Egyptens land."
Farao, hör vår gråt!
Far…
Jag har sett folket utanför palatset.
De svälter.
Vi visar vad vi går för både genom det vi åstadkommer
och det vi genomlider.
Varför har vi genomlidit det här?
Jag är farao.
En dag blir du farao.
Vi är ordning, detta mäktiga rikes pelare.
Om jag ger efter för hebréernas gud,
om jag…
…besegras…
…vittrar grunden sönder.
Och vi försvinner.
Det är inte nederlag.
Det är ödmjukhet och förnuft.
Det är utveckling.
Gudarna får leva i fred.
Seti och Horus försonades och delade upp världen mellan sig.
Ska jag dela en värld som redan är min?
Om du ger Mose det han vill ha
leder du folket tillbaka till välstånd.
Du kommer att bli större, inte mindre, för det.
Jag kan inte bli större än jag är.
Jag kommer att förminskas om jag böjer mig för Moses Gud.
Jag gör det inte.
Jag gör det inte!
"Ett tjockt mörker kom över hela Egyptens land.
Ingen kunde se den andre
och ingen kunde röra sig från sin plats i tre dagar."
När solen täcktes… Solguden Ra är den främste av gudarna
och faraos skyddsgud.
Så nu börjar det bli allvar.
Mörkret är ett angrepp på Ra.
För egyptierna var solen en nödvändig del av den kosmiska ordningen.
Egyptierna förstod inte vad som hände med solen på natten, så det var otäckt.
Mörkret representerade det okända.
Det hade också koppling till resan till underjorden.
Mörkret representerade också deras död som individer.
Skapelseberättelsen handlar om hur Gud skapar ordning ur kaos.
Med plågorna blir ordningen oordning igen,
Allt återgår till hur det var före skapelsen.
Det är en kosmisk föreställning.
Gudarna står emot varandra. Vem vinner kampen?
-Han kan inte fortsätta säga nej. -Hans stolthet gör honom blind.
Var försiktig.
Du handskas med en mäktig kraft.
Låt den inte förhärda dig med.
Mose.
Snälla, placera solen och månen på himmelen igen.
Du släpper oss och låter oss offra.
Du låter oss ta med våra barn
och våra äldste.
Hela nationen Israel.
Ni kommer inte att offra.
Säg som det är.
Ni tänker ge er av.
Ge er av och förråda er herre.
Mig.
Det stämmer.
Vi tänker ge oss av.
Vi har varit bundna till dig alltför länge.
Det är dags att släppa mitt folk.
Ut.
Förskona ditt folk.
Förskona dig själv smärtan som kommer härnäst.
Förskona även mig den smärtan.
Ut.
-Och se dig för. -Det ska jag.
Om du någonsin ser mig igen
kommer du att ångra det.
Du talar sant. Du kommer aldrig att se mig igen.
-Mor. -Mose.
Han gav inte efter.
Han är oförmögen.
Din Gud är mäktigare. Det kan vem som helst se.
Men snälla, be honom att ha förbarmande över Egypten.
Det kommer inte att hjälpa.
Vad påbjuder din herre nu?
Jag är Förgöraren.
Mose? Vad kommer nu?
Jag är Förgöraren.
Döden.
Undertexter: Rosanna Lithgow
Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support