Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support
GOŠEN
Mojsije.
Gospode.
Ova večer drukčija je od svih ostalih.
Kako, Gospode?
Svi će prvorođeni u zemlji egipatskoj umrijeti.
Od faraonova prvorođenog
do prvorođenog najsiromašnije sluškinje.
A što je s Hebrejima?
Pozorno slušaj.
Svaka će obitelj jesti žrtveno janje
s gorkim zeljem.
Jedite ga s beskvasnim kruhom jer nema vremena čekati da se tijesto digne.
Uzmite janjeću krv i pomažite dovratke svojih kuća
da pokažete gdje živite i zaštitite se od moje osvete.
Tražim Mojsijevu kuću.
Bojim se, Mojsije.
Mora postojati drugi način.
Ja sam razarač.
Unutra. Brzo.
Brzo.
I tako je krenulo deseto zlo.
Smrt prvorođenaca.
ZAVJET: PRIČA O MOJSIJU
3. DIO: OBEĆANA ZEMLJA
Posljednje je zlo tako razorno
jer kaže da će svi prvorođeni u Egiptu…
GLAVNI PASTOR
…od faraonovog prvorođenog do prvorođenog neke nevažne osobe
i stoke, svi će umrijeti.
Za kršćanstvo ovo predstavlja nagovještaj Novog zavjeta i Isusa Krista.
Krv jaganjca.
Žrtvovanje jaganjca.
I samo ih njegova krv može spasiti.
U Knjizi izlaska samo ih janjeća krv na dovratku može spasiti.
Molim vas. Jedite.
Pijte.
Zbog janjeće krvi na dovracima hebrejskih kuća…
BISKUP
…anđeo će preskočiti tu kuću.
Tu se krije značenje riječi „pasha”.
Zato što je Bog zaobišao njihove kuće i kaznio Egipćane.
PI-RAMZES EGIPATSKA PRIJESTOLNICA
Ovo je ukusno.
Amene?
Amene!
Možemo to shvatiti kao milo za drago.
Faraon na početku Knjige izlaska ubija mušku djecu.
A ovdje su kažnjeni prvorođeni.
Priča se vraća na početak.
Ono što si ti učinio mojima sad ja činim tvojima.
Prema drevnoj rabinskoj tradiciji ne slavi se patnja…
RABIN, AUTOR
…koju su zla uzrokovala narodu u Egiptu.
Kad dođemo do dijela pashalne večere
kad nabrajamo deset zala,
trebamo uzeti kap vina iz kaleža
prstom i staviti je na rub tanjura.
Pogrešno je uživati u tuđoj patnji.
Bez obzira na to jesu li nam oni naudili
ili su nevine osobe.
Stoga simbolički umanjujemo našu radost.
Mojsije!
U 12. poglavlju spušta se razarač.
Ponekad ga smatramo Anđelom smrti.
Ne piše da je to Bog.
Mojsije!
No nakon toga navodi se da je Bog odgovoran.
Ne znam je li to pokušaj razdvajanja
Boga i onoga što Bog čini.
Mojsije.
„Egiptom se razlegne strašan jauk.”
IZLAZAK 12,30
„Jer ne bijaše nijedne kuće bez ijednog mrtvog.”
Mojsije!
Molim te! Moramo ići, molim te!
Mislim da su redaktori i autori Biblije
uveli anđela smrti
kako bi odriješili Boga od žestokog
i osvetoljubivog karaktera
koji bi bio povezan s bilo kojim bogom
koji bi oduzeo živote djeci i nedužnima.
Što smo učinili?
Ono što je Bog tražio od tebe.
Kad razmišljam o tom posljednjem zlu,
ono je u potpunosti razorno.
Sve su to razlozi zbog kojih možete čuti argumente protiv Boga.
Kako bi Bog pun ljubavi mogao dozvoliti takvo što?
Kakav bi osvetoljubivi Bog to učinio?
Ubio je sve prvorođene? Kakav je to nemilosrdni Bog?
I bit ću potpuno iskren, ne postoji dobar odgovor na to.
Ali kad promatrate posljedice na te ljude, razorne su.
Mojsije.
Gdje si, Mojsije?
Mojsije!
Gdje si?
Odgovori mi!
-Moj brat. -Zaključaj vrata.
-Moram ići k njemu. -Ne!
Odgovori mi!
Idem ja.
Mojsije nije ovdje.
Previše ga je sram suočiti se sa mnom?
Moj je sin mrtav!
I naša su djeca umrla tvojom krivnjom.
Bio si upozoren.
Nijedan čovjek ne može stati na put Bogu.
Tvoj je Bog obični ubojica.
On daje život.
I uzima ga.
Moj sin…
Moj sin.
Idite u pustinju.
Idite odmah.
Bez uvjeta?
Nema uvjeta.
Ako odete odmah.
Ostani s nama.
Ne.
Moram oplakati gubitak Egipta uz njega.
Njegov gubitak.
Moramo ići. Brzo.
Dok se ne predomisli.
Dragi moj dječače.
Ti si dovela to zlo u moju kuću.
Ti si natjerao Mojsija na tu…
katastrofu.
I gle što se dogodilo.
Mislio si da si nepobjediv.
Neranjiv.
Ja razgovaram s bogovima.
Stvarno?
Nakloni mi se.
-Molim te, poslušaj me. -Nakloni se!
Ja sam faraon!
Kralj Nila!
GOŠEN
„Egipćani požurivahu narod da što prije ode iz zemlje.”
IZLAZAK 12,33
„'U protivnom', rekoše, 'svi ćemo umrijeti.'”
Sve se krenulo odvijati brzo.
Kao da je došlo do kakvog kolapsa vremena.
RABIN
Koliko su tu? Dvije, deset, četiristo godina?
Nisu znali. Robovi ne gospodare svojim vremenom.
Robu se govori gdje biti i kada.
Sad im je prvi put rečeno: „Idemo.”
Više nisu robovi vremena. Sad će oni preuzeti kontrolu.
IZLAZAK 12,35-36
„Zatražiše od Egipćana srebrninu,
zlatninu i odjeću.
A Gospod je bio učinio da Egipćani budu naklonjeni narodu
te im doniješe sve što zatražiše.
I tako orobiše Egipćane.”
Obično kao prijevod susrećem riječ „orobiti”,
ali ne moramo birati riječi, značenje je:
„Uzet ćemo što nam pripada.”
Zapravo, to je bio toliki problem u ranom judaizmu
da je židovski filozof Filon
tvrdio da je riječ o plaćanju za obavljene usluge.
Da nije posrijedi pljačkanje.
To je nešto što smo zaslužili
i dobili zbog svega što smo doživjeli.
Da barem Biblija ima fusnote.
Što se želi reći time,
osim da se sad situacija promijenila?
Zar nam je ovo…
Zar nam je ovo sad najvažnije?
Ovo?
Mojsije!
Nisi li ti meni dao dragulje kad smo se zaručili?
I danas slavimo zaruke.
Četiristo godina, Mojsije.
Neka slave.
Ne može biti sretan zbog nas.
Ovaj dan davno je prorečen.
Naš odlazak u Kanaan.
Zemlju mlijeka i meda.
Nakon 400 godina napokon je došao taj dan.
Tijekom tog vremena pokorile su nas nedaće.
Muka, teškoća i patnja.
Zaboravili smo tko smo.
Zahvalimo Bogu.
Bog mi se obratio na planini.
I evo nas sad.
Evo nas, na ovo predivno jutro stojimo
na vratima slobode.
Sad odjednom vjerujemo faraonu da će nas pustiti?
Koliko je puta promijenio planove?
Ovo je možda zamka.
Ne.
Jedina je zamka sad u našim umovima.
Od današnjeg dana Bog je naš zaručnik,
a mi smo njegova nevjesta.
Mojsije!
-Hej! -Princeza.
Kamo god ti ideš, idem i ja.
I gdje god ostaneš, i ja ću ostati.
Kad je Mojsije poveo svoj narod iz Egipta,
Bitija im se pridružila u tom izlasku iz Egipta.
Mislim da je to značajno.
Mislim da to puno govori o tome tko je Mojsije postao
i o tome koliko je zadivio čak i vlastitu obitelj da ga slijedi.
U Midrašu postoji jedna dirljiva verzija
koja kaže da je faraonova kći bila prvorođena
i da je trebala umrijeti tijekom smrti prvorođenih.
No Bog je rekao: „Ti si spasila Mojsija, pa ću ja sad spasiti tebe.”
Tad ju je Bog prihvatio i spasio od posljednjeg zla.
Mnogi muslimani, kad razmišljaju o majci koja je posvojila Mojsija…
AUTORICA
…razmišljaju o osobi koju je faraon također tlačio.
Zapravo se u popratnoj literaturi Kurana
navodi da je po Mojsijevu povratku
ona bila među prvima koji su prihvatili njegovu poruku.
I navodi se da ju je faraon nakon toga krenuo mučiti
te da ju je Bog spasio od tog užasnog mučenja
kojem ju je faraon podvrgnuo.
U islamskoj tradiciji ona postaje
nadahnuće ženama koje proživljavaju obiteljsko nasilje
i koje moraju pobjeći.
Ona može biti netko u koga se ugledati.
Mojsije, ne smijemo tratiti vrijeme.
Moj je brat poludio.
Izraeliti!
Pođimo!
Postoji rečenica iz Pashalne večere koju govorimo:
da nas Bog nije izbavio iz Egipta, još bismo bili faraonovi robovi.
To ne znači da bismo bili robovi, već bismo tako razmišljali.
Psihološki bismo i dalje imali obvezu prema svom gospodaru.
Stockholmski sindrom.
Jedan je od načina kako se riješiti tog sindroma
umanjiti vrijednost otimača
i shvatiti da te osobe nemaju vrijednost.
Nisu ljubazne prema nama. Nisu dobre osobe.
Čim su oni to spoznali,
sindrom je nestao.
I bili su slobodni.
Prinio sam žrtvu Amonu.
Napokon nas je spasio od ovog zla.
Ne, krivo smo procijenili, Hamane.
Ako jedno pleme radnika ode, otići će i ostali.
Nubijci, Hetiti.
Temelji će se urušiti.
Pripremi vojsku.
Visosti, molim vas.
Pripremi vojsku.
Mislim da nam mnogo toga govori
to što je posljednje zlo, koje je osobno pogodilo faraona,
bilo to koje mu je napokon promijenilo mišljenje.
Kad je faraon shvatio da je izgubio sina,
srce mu se ispunilo osvetom.
I tad se faraon predomislio i krenuo u potjeru za njima.
Ponekad zamišljam mačku i miša,
kad mačka lovi miša
i drži ga u ustima, ali ga onda malo pusti
pa se onda još malo igra s njim.
Tako ja zamišljam Boga u ovoj priči.
Kanaan je sjeverno. Ovuda.
Proći ćemo kroz zemlju Filistejaca. Možda nas napadnu.
Onda ćemo se morati boriti.
To je jedini način, Mojsije.
Idemo na sjever.
Preko pustinje u Obećanu Zemlju!
Arone!
Pokazuje nam put.
Ne, taj put vodi do mora.
Između Migdola i Baal-Sefona!
-Već sam to vidio! -Bit ćemo zarobljeni!
-To me dovelo k tebi! -Govorim ti, brate!
To je znak!
Trebat će nam tisuću brodova da tako napustimo Egipat!
„Kad je faraon pustio narod…”
IZLAZAK 13,17-18
„…Bog ih nije poveo cestom kroz Filisteju,
iako je taj put bio kraći.
Jer Bog reče: 'Ako dođe do rata,
mogli bi se predomisliti i vratiti u Egipat.'
Stoga Bog povede narod okolnim putem prema Crvenom moru.”
Postoje mnoga tumačenja zašto je Bog poveo narod
u tom čudnom smjeru.
Objašnjenja su razna, od vojnih razloga
do obećanja izvora vode koja im je bila potrebna.
Sva ta objašnjenja sadrže dio istine.
No Tora bi trebala biti tekst koji nam je i danas značajan.
Stoga je poruka tog putovanja na koje ih je Bog poveo
ta da kad je riječ o putu za koji mislite da vam je zacrtan u životu,
Bog kaže: „Ja sam uz tebe. Znam što ti treba. Prati me.”
IZLAZAK 13,21
„Danju je Gospod bio ispred njih u stupu od oblaka,
kako bi im pokazao put.
A noću u vatrenom stupu da im podari svjetlost
kako bi mogli putovati i danju i noću.
A Egipćani krenuše u potjeru.”
Rekao sam ti, brate.
Ovdje nema ničega doli mora.
Moramo natrag.
Tu smo s razlogom.
IZLAZAK 14,9
„Egipćani, svi faraonovi konji, kočije, konjanici i ratnici,
gonili su Izraelite i sustigli ih
kad su se utaborili uz more blizu Pi-hahirota,
nasuprot Baal-Sefonu.”
Reci nam, Mojsije. Što kaže Bog?
Rekao sam ti da je trik.
Utaborimo se.
Utaborimo se!
Faraon će nas sve pobiti.
Utaborimo se.
Ne.
U pravu je.
Mojsije je u pravu!
Bog im pruža tu spasonosnu milost.
Ta vizualno nemoguća prisutnost
za koju su spoznali
da im ne služi samo kao kompas,
već je i zaštitna stila.
Neka ga zaobiđu!
Ne možemo, Visosti.
Kad god se mi pomaknemo, pomakne se i to.
Gospodaru, kao da je živo biće.
Čovjek koji smisli kako to zaobići
bit će moj nasljednik.
Sigurno si me doveo ovamo s razlogom.
Reci mi, Gospode. Koji je razlog? Pokaži mi ga.
Mojsije.
Podigni svoj štap.
Ispruži ruku.
IZLAZAK 14,21
„Tada Mojsije ispruži ruku nad morem.
A Gospod pošalje jaki istočni vjetar da puše cijelu noć i povuče more.”
Zašto se Crveno more razdvojilo?
AUTOR
Neki biblijski učenjaci tvrde da, ako se to dogodilo kako Biblija kaže,
onda je to zbog potresa
koji je otvorio pukotinu
te je sva ta voda završila u njoj.
Pripisuju to prirodnom događaju.
To nije bila namjera autora Biblije.
Biblija je jasna po tom pitanju.
Bog je Mojsiju dao moć
da podigne svoj štap i izvrši čudo.
Što se zbiva?
-Nećemo preživjeti! -Trebamo krenuti!
More će nas smlaviti!
-Svi ćemo izginuti! -Vratimo se!
Njihov Bog nema granica, Visosti.
Naši to neće prihvatiti.
Vidite li?
To je Bog.
Vidite li ovo? To je Bog!
Morate vjerovati!
Vidjet ćeš.
Biste li spasili sebe i ostavili svoju djecu?
Ne. A neće ni On.
Bog nas sve treba.
Svu Svoju djecu.
Sve nas!
Vratimo se dok stignemo.
Nećemo to preživjeti.
Radije bih se utopila.
Mnogo bitnih pouka u Midrašu povezano je s razdvajanjem mora.
Jedna kaže da su anđeli to vidjeli i rekli:
„To je narod koji spašavaš?
Štovali su idole, kao i Egipćani.
Ljudi su gamad. Svi su isti.”
Bog je uzvratio: „Nešto vam je promaknulo.” „Što?”
„Pogledajte. Hodaju skupa.”
To je ključno.
Zaboravite sve što su učinili. Svi će posrnuti u životu.
Ali dok god ljudi mogu naučiti biti skupa
i surađivati jedni s drugima,
to je ono što Bog čeka.
Nestat će u moru. Bila bi ludost pratiti ih!
Ne.
Njihov bog bježi!
Sumnjate li u dokaze koje vidite vlastitim očima?
Visosti.
Već smo izgubili djecu.
Ovo su vaši najbolji ratnici.
Pripremi moja kola.
Visosti…
Uhvatit ćemo ih i sve ih pobiti.
IZLAZAK 14,22-23
„I tako djeca Izraelova
siđoše u more na suho tlo.
A more ih zdesna i slijeva okruživaše poput zida.
A Egipćani krenuše u potjeru.”
Brzo!
-Idite. -Ne!
Poslušaj me.
Idite.
Hajde! Brzo!
Hajde!
IZLAZAK 14,27-28
„Mojsije ispruži ruku nad morem.
U cik zore more se vrati na svoje mjesto.
Voda se vrati i prekrije kola i konje.
I cijelu vojsku faraonovu koja je pratila Izraelite kroz more.
Nitko ne ostade živ.”
Jedna je moja kći, kad je imala deset godina,
došla s vjeronauka i rekla da su čitali ovu priču.
PROFESOR
Priču o Crvenom moru, kad svi oni umru ondje.
I bila je jako uznemirena.
Pitala je, „Zašto bi Bog to učinio?
Nisu li i oni Božja djeca?”
Ja sam pomislio: „Čovječe, to je stvarno dobro razmišljanje.”
Zašto bi Bog to učinio?
Ova priča, kako je ispričana u Kuranu,
završava faraonovim utapanjem.
U toj priči navodi se
da je faraon rekao: „Vjerujem u Boga Aronova i Mojsijeva.”
No tad je već bilo prekasno.
Postoji jedna zanimljiva priča.
Gabrijel, jedan od velikih anđela…
PROFESOR
…kaže Muhamedu: „Najviše mrzim dvije osobe.
Sotonu i faraona.”
Gabrijel kaže: „Toliko sam se bojao da će faraon primiti islam
netom prije smrti
da sam mu počeo stavljati blato u usta
kako se ne bi preobratio ni povjerovao u Boga.”
Među Svicima s Mrtvog mora
postoji jedan ulomak…
PROFESORICA EMERITUS
…svitak koji predstavlja dio Knjige izlaska.
Riječ je o oštećenom dijelu, no navodi se duga pjesma
koju je pjevala Mirjam.
To je pjesma pobjede.
Ljudi su pobjegli,
a Bog je ratnik koji je porazio Egipćane
i spasio narod.
Kaže: „Tko je kao ti, Jahve, među bogovima?”
Drugim riječima: „Ti si najveći bog.”
To je prva važna teološka poruka
židovske, kršćanske i muslimanske tradicije.
A izgovara je jedna žena.
Adonai.
I Mojsija je spasila voda kao i Nou.
Kod Noe se voda povlači,
a zatim dolaze na suho tlo i kreću iznova.
A voda Crvenog mora se razdvojila,
a suho tlo između mora bio im je put do druge strane
kako bi mogli započeti novi život kao nacija.
No to je povezano.
Mislim da je veza ta što kad Bog spašava ljude,
ulogu igra i stvaranje.
Brate moj…
slobodni smo.
Zaista?
IZLAZAK 15,22
„Mojsije povede Izraelite od Crvenog mora
te uđoše u pustinju Šur.
Tri dana putovaše pustinjom bez ijednog izvora vode.”
Promatramo šokiran, traumatiziran narod
koji je sad u divljini
i s pravom su zbunjeni,
preplašeni i nesigurni.
Doslovno ne znaju gdje su.
Doživjeli su mnogo toga što im očito pokazuje
da je njihov Bog stvaran i da ih je On spasio.
No od njih se traži da zamisle
nešto što nisu sposobni zamisliti.
Djeca mi nisu jela tri dana.
I slijede Mojsija,
no znaju da ni Mojsije to ne može zamisliti.
Daj mi znak, Gospode.
Je li nas doveo ovamo da umremo?
-Ovo je ludost! -Trebali smo ostati u Egiptu.
Bili su robovi i tek su se oslobodili.
Baš kad su mislili da je gotovo, nije bilo gotovo.
To nam pokazuje kakav je život.
Prođeš jedan test i naučiš nešto,
ali još nisi na cilju.
A poruka Tore glasi da nikad nećeš ni stići.
Putovanje je važnije od odredišta.
Gospode, gdje si?
Moj je narod žedan i gladan.
Odgovori mi!
Narod se boji, Mojsije.
Više ne razgovara sa mnom.
Tko?
Bog.
Nestao je.
Možda nije.
Možda te ovdje iskušava.
Ovaj je put previše.
Ne.
Pokaži im put.
Ako Bog da, danas ćemo naći vodu.
Skrećemo na jug.
-Kanaan je sjeverno, brate. -Znam.
Idemo na jug u Midijan.
U Midijan?
Do planine na kojoj mi se prvi put obratio.
Idemo u Obećanu Zemlju.
Stići ćemo onamo.
Kako ćemo preživjeti?
Što ćemo reći narodu?
On će se pobrinuti za nas.
„U pustinji sav narod stade gunđati protiv Mojsija i Arona.”
IZLAZAK 16,2-3
„Izraeliti im rekoše:
'Da smo barem pomrli od ruke Gospodnje u Egiptu!
Ondje smo sjedili oko lonaca s mesom i jeli smo koliko smo god htjeli.
A vi ste nas doveli u pustinju da svi pomremo od gladi.'”
Put je dug. Izazova je mnogo.
Možemo primijetiti umor kod naroda
koji je postao nervozan i zapitati se: „Kako su tako nezahvalni?
Nisu li vidjeli što se sve dogodilo?”
Da, to govorimo mi, koji sjedimo u klimatiziranim sobama.
Ti su ljudi patili i bili su spašeni.
Toliko su puta bili slomljeni
da bi bilo čudnije da se nisu žalili.
IZLAZAK 16,13-14.4
„Ujutro je diljem tabora zemlja bila prekrivena rosom.
Kad je rosa nestala,
na pustinjskom se tlu pojaviše sitne pahulje, poput mraza.
Gospod reče: 'Učinit ću da vam s nebesa pada kruh.”
Izraeliti su se žalili na glad,
pa je Bog učinio čudo i poslao im manu s nebesa.
Znanstvenici nam govore
da postoji vrsta biljnih uši
koja se hrani tamariskom,
koji je prisutan na Sinaju.
Te uši luče smolastu tvar
koja je bijela i slatkog okusa.
Na biljkama je.
Može se skupiti, osušiti i iskoristiti za kruh.
Obratio nam se.
U iskustvu na Sinaju, u divljini,
vidimo majčinsku stranu Boga
jer su žene bile te koje su pretvorile plodove zemlje
u nešto jestivo.
Vidiš, brate? Znak.
Poznajemo Boga ratnika, očituje se u znakovima i čudima
te borbi protiv faraonove vojske,
a sada metaforički upoznajemo Boga koji se brine o njima poput majke.
Prestanite!
Rekla sam da prestanete! Ne činite to!
-Pusti me! -Stanite!
Sebično. Sebičan si.
Natrag!
Prestanite!
Kako se usuđuješ?
David i Amram gomilaju hranu, pa je nema dovoljno za sve.
Nudili su razmjenu.
Dovoljno je za dva dana, ne više.
Bog nas je nagradio, a vi mu tako zahvaljujete?
Izbacite ih. Neka se sami snalaze.
Ne, stanite!
Učinite kako kažem.
Ljutnja te je i prije znala pokvariti.
Bog je pokazao suosjećanje.
Pokažimo ga i mi.
U pravu je, brate.
Što bi On htio od nas?
Kako me to možeš pitati
kad je to jedino što moje srce želi?
I tvoj um to mora željeti.
Ne možeš učiti dok ne poništiš sve što si naučio prije toga.
Stoga ovdje nisu bitne predatorske životinje.
Već prostor ništavila.
Ondje nema ničega.
Ima li neprijatelja? Prijetnji? Da, bit će i toga. Ali to nije bitno.
Ono što ih je Bog htio naučiti
nije se moglo dogoditi u Egiptu. Previše su proživjeli ondje.
Ni u Izraelu. Ondje će graditi.
Mislim da je to svrha divljine.
Sinovi Izraelovi.
Već pet dana svako jutro skupljamo hranu.
Onoliko koliko nam treba za dan.
A šesti dan…
Šesti dan skupljamo dovoljno kako bismo se sedmi dan odmarali.
Stvoreni smo na sliku Božju.
I sedmi se dan odmaramo. Zar ne?
-Tako je. -Da.
Sveti dan.
Dan kad ćemo se podsjetiti koliko mu dugujemo.
Neka to bude zakon.
Šabat je vrlo zanimljiv koncept
kad razmišljamo o drevnim Izraelitima i biblijskom svijetu.
Koliko znamo, ne postoji ništa slično
u drugim kulturama oko drevnog Izraela.
Stoga to možemo smatrati izraelitskim izumom.
Šabat se prvi put spominje u 16. poglavlju Knjige izlaska,
kad skupljaju manu.
Šestog dana trebali su skupiti dvostruko više.
A sedmi su se dan trebali odmarati baš kao i Bog.
Postoji jedan izraz:
„Šabat je više održao Židove nego što su oni slavili šabat.”
Narod je u tom trenutku trebao upravo to.
Bog je kroz Mojsija morao poručiti:
„Stanite. Dosta je rada.
Pogledajte sve što imate i budite zahvalni.
Ako ćete biti prisebni i shvatiti da je sad sve u redu,
uspjet ćemo.”
Nakon što su preživjeli glad i faraonov gnjev,
Izraeliti su se uskoro suočili s novim neprijateljem na putu od planine Sinaj.
Nismo sami.
Ljudi iz pustinje.
Ovo je njihova zemlja.
Mnogi ljudi iz drevnog Bliskog istoka nisu bili Izraeliti
te su bili njihovi neprijatelji.
Dobar su primjer Amalečani.
Hajde! Mojsije!
Banditi!
Prišuljali su nam se u mraku.
Otjerali smo ih, ali ih je previše.
Odveli su žene i djecu.
Trebam još ljudi.
Amalečani. Trgovci robljem.
Ovdje ćemo se utaboriti. Izdaj naredbu.
Idemo po naše ljude.
TABOR AMALEČANA
Brzo. Brzo zauzmite položaj.
Jesu li Izraeliti otišli s mačevima, štitovima i strijelama,
kako su mogli ratovati protiv Amalečana?
Vrlo drevni zapis židovskog Midraša
govori da su uzeli sve
egipatskim vojnicima koji su umrli u Crvenom moru,
čija su tijela završila na obali.
Uzeli su im stvari.
Što je odličan odgovor. Ali to ne stoji u Bibliji.
Biblija to ne spominje. Ali se pitamo kako se to dogodilo.
Gospode…
povedi svoju djecu u pobjedu.
Bog kaže: „Izveo sam vas iz Egipta
ispruženom rukom i snažnom mišicom.”
A Mojsijeve ruke čine upravo to.
On funkcionira kao simbol.
On je vodič.
Jošua!
Ovdje smo.
Ovdje su!
Sve dok su im oči uprte u nebesa,
uspjet će u borbi.
Brzo, budite blizu mene.
Ako ne budu, neće uspjeti.
Brzo!
Mojsije se umara.
No ruke su mu ostale mirne.
Izraeliti se iz bitke vraćaju kao pobjednici.
-Što je? -Svađaju se oko plijena.
Dosta!
Sljedeći čovjek koji zada udarac umire!
Umire!
Ne zaboravite tko smo!
Nacija!
Nacija vjernih!
Makni se!
Kako da vodim takav narod?
Hodaj s njima s ljubavlju.
A ako to ne mogu?
Onda si ti odgovoran.
Ljubav su nam oduzeli kad smo bili djeca, sjećaš se?
Ljubav nije bila dovoljna da nas izbavi iz Egipta.
Priča o lutanju po pustinji priča je o raznolikoj grupi
vrlo traumatiziranih i disfunkcionalnih oslobođenih robova
koji teturaju kroz pustinju.
Dio je lekcije to da će ti Bog možda podariti viziju.
Možda će ti podariti san.
No češće se to neće ostvariti
onako kako ti želiš,
već će biti nešto bolje.
Božji narod očekivao je Obećanu Zemlju.
Mislili su da će stići brzo. No nije bilo tako.
Prvo moraju riješiti nešto u sebi
prije nego što ih odvede onamo.
Izraeliti s jednog oblika služenja prelaze na drugi,
služenje Jahvi.
Cilj priče iz Knjige izlaska nije: „Budite slobodni”,
već: „Idite na planinu štovati Boga.”
MIDIJAN
„Idite po Zapovijedi kako biste dobili zakone
i otkrili kako se ponašati i kako štovati.”
Još moraju izdržati tu duhovnu borbu.
Iako su politički oslobođeni,
i dalje ih čeka zadatak duhovnog oslobođenja.
Došao sam razgovarati s Njim.
Došao sam Ga opet pronaći.
Već sam te vidio ovakvog.
Ne mogu voditi svoj narod bez Boga.
Kako istodobno hodati s njima i tragati za Njim?
Prije mnogo godina
vodio si moje ovce na pašu
kako bih ja bio slobodan posvetiti se svom narodu.
Bio si dobar sluga.
I ti imaš sluge.
Mudro ih biraj. Iskoristi ih.
A onda možeš čiste savjesti poći k Njemu
i zatražiti pomoć.
Ponovno se pojavljuje Jitro.
Zatim gleda Mojsija kako vodi narod
i prima sve te ljude koji imaju neke prepirke,
a Mojsije jedini djeluje kao sudac.
Jitro ga je vidio kako to radi i rekao mu:
„Ne možeš više ovako.
Istrošit ćeš se.”
Jitro mu je rekao: „Evo što trebaš učiniti.”
Opisao mu je kako postaviti sistem sudova.
Jitro je, prema mom mišljenju,
divan primjer
osobe koja nije Židov
i koja daje najbolje ideje
i savjete iz svoje religije kao pomoć.
A Mojsije je dovoljno pametan da prihvati njegovu mudrost
iako on pripada drukčijoj kulturi.
I dalje je tu.
Priča našeg života.
Pitam se kako završava.
Moram ići zatražiti Njegovu pomoć.
Hoćeš.
Ispričaj priču našoj djeci kako bi razumjela.
Idi.
Mojsije se opet penje na veliku planinu kako bi razgovarao s Bogom.
IZLAZAK 19,16.18
„Nad planinom se nadviše gusti oblaci s gromovima i munjama.
Planina Sinaj bijaše prekrivena dimom
jer Bog bijaše sišao u vatri.
Dim sukljaše kao iz peći
i sva se planina stade žestoko tresti.”
Gdje si?
Prešao sam toliki put da te nađem!
Razgovaraj sa mnom!
Jesi li gotov sa mnom?
Ja nisam gotov s tobom!
Čuješ li me?
Ne znam što učiniti, Bože.
Ne znam kamo poći.
Bez tebe sam izgubljen.
Nosio sam vas na krilima orlovim
i doveo vas k sebi.
Budete li slušali glas moj i držali se saveza mog,
onda ćete mi biti kraljevstvo svećenika i sveti narod.
Ovo su riječi koje ćeš prenijeti djeci Izraelovoj.
Prošli su tjedni.
Izraeliti su u sjeni planine Sinaj čekali Mojsijev povratak.
Nema ga 40 dana i 40 noći.
Vratit će se.
Taj narod živi s mnogo neizvjesnosti.
Prvi put njihov vođa nije prisutan.
Osoba koja ih je izvela,
koja je zapravo služila kao otac nacije,
nije ondje.
A suočeni su s jednim predivnim i zastrašujućim iskustvom.
Kad ne znaš kako ćeš preživjeti
ni što će se dogoditi,
tad možeš učiniti mnogo lošega.
Što je ovo?
Trebamo boga kojeg drugi prepoznaju.
Boga poput drugih bogova.
Imamo egipatsko zlato.
Prije odlaska rastalit ćemo ga i stvoriti boga koji će nas štititi.
Mojsije nas štiti.
Stvarno vjeruješ da ti je brat još živ?
Vjeruješ li?
Ti si prvorođeni brat.
Vrijeme je da preuzmeš svoju ulogu.
IZLAZAK 32,2.4
„Aron im reče:
'Skinite zlatne naušnice koje nose vaše žene,
sinovi i kćeri i donesite mi ih.
I primi zlato iz njihovih ruku
te ga oblikuje pomoću alata
u saliveno tele.”
Sjetite se, neposluh je uzrokovao zla u Egiptu.
Ovdje je riječ o neposluhu u divljini,
kad su izradili tog boga.
Taj je neposluh doveo do toga da putovanje
koje nije trebalo trajati više od deset dana
potraje 40 godina.
Aron, Mojsijev brat i visoki svećenik izraelitskog naroda,
izradio je to zlatno tele
jer se osjećao ugroženim
zbog pobune među Izraelitima.
Izradio im je tog boga kako bi ih smirio.
No poznato je da je Mojsije sišao sa Sinaja
u trenutku kad su štovali to zlatno tele.
Srce mu se slomilo.
To je Mojsije.
-Mojsije! -Mojsije!
Mojsije!
Mojsije.
Uzalud.
Sve je bilo uzalud.
Mojsije je bio toliko zaprepašten i bijesan
da je uzeo dvije ploče s Deset zapovijedi
i razbio ih.
Nije znao kontrolirati bijes.
To je tema koja se provlači kroz cijeli Mojsijev život.
Možemo naučiti mnogo toga iz njegove borbe s bijesom.
Mojsije je osoba koja izgubi živce i iskaljuje se,
ali onda mora shvatiti kako to ponovno popraviti.
Pomozite mi.
Što je to?
Odgovorio je.
Odgovorio je na moj poziv.
I dao mi je svoj najveći dar.
Svoje zakone.
A vi…
Svi ste mi vi slomili srce.
Pa sam ja razbio njih.
Kako bismo promijenili prošlost…
potreban je oprost.
Sjećaš se?
Ostavite me.
Odmah.
Što sam učinio, Gospode?
Odlazi.
Gospode.
Iznevjerio sam te, Gospode.
Vrijeme je.
Jednom sam poslao potop i poštedio samo Nou.
Ovaj put mogu poslati vatru i poštedjeti samo tebe.
Spaliti ih? Sve ih spaliti?
Ali, Gospode,
možda bismo otišli u Obećanu Zemlju da me nisi doveo ovamo.
Ovo se ne bi dogodilo…
Čemu doći do Obećane Zemlje ako ne znate kako ondje živjeti?
Možete imati slobodu, ali je ne možete zadržati bez istine.
Počet ćemo iznova.
Ne!
Oprosti im. Oprosti nam. Oprosti meni.
Oprosti.
Bogu je opet dosta.
„Pobit ću sve i krenuti iznova s tobom.”
No Mojsije ga je odgovorio.
To je brzopleto. Razmislite o tome.
Što će Egipćani reći?
Doveo si nas u pustinju da nas ubiješ?
Pustite ih.
Pobunili su se protiv tebe.
Protiv Boga.
Pustite ih.
Zaslužuju umrijeti.
Neka budu primjer drugima.
Ne ubij.
Takav je zakon.
Koji zakon?
Onaj koji sam uništio. Pusti ih.
Reci nam zakone, Mojsije.
Govorit ćemo ih jedni drugima
dok to više ne bude potrebno.
Jer će zakoni biti zapisani u nama.
Ne izrađuj nikakve idole.
Nemaj drugih Bogova uz mene.
Ne izusti ime Gospodina, Boga svoga, uzalud.
Ne poželi nikakve tuđe stvari.
Ne poželi…
Razlog zbog kojeg su Izraeliti u divljini zastranili bio je nedostatak saveza.
A u divljini su ostali toliko dugo
kako bi zapečatili savez.
Bog ih je u bilo kojem trenutku mogao odvesti u Kanaan, ali nisu bili spremni.
Spomeni se da svetkuješ
dan subotnji.
Poštuj oca i majku.
Ne učini preljuba.
Ne reci lažna svjedočanstva.
U Bibliji se ne spominje riječ „zapovijedi”.
Spominje se broj deset, deset stvari,
deset riječi, deset problema, deset pravila.
Prvih pet bave se odnosom između ljudi i Boga.
Nemaj drugih bogova uz mene.
Ne izusti ime Gospodnje uzalud.
Drugih pet zapovijedi odnose se na društvo.
Njihov je cilj postići da se ljudi slažu
i da čine jedni drugima dobro.
Ne poželi kuće bližnjega svoga niti išta što je bližnjega tvoga.
Bog kaže: „Ne možete živjeti bez pravila.
Nisam vas izveo da budete nitko i ništa.
Već da postanete nešto.
Stoga su ovi zakoni početak moralnog koda
koji će promijeniti svijet.”
Majko?
Zašto si tužan, Mojsije?
Zbog svega u čemu sam pogriješio.
Zbog svega što još moram učiniti.
Sve si dobro učinio.
Izveo si ih iz Egipta kako je Bog tražio od tebe.
Dao si im zakone kojih se trebaju držati.
Dao si im život.
Što još
možeš tražiti od sebe?
Moram ih odvesti u Obećanu Zemlju.
Stići će onamo sami.
Bez tebe.
Tri ključne osobe u ovoj priči,
Mojsije, Aron i Mirjam,
nisu stigle u Obećanu Zemlju.
Dođi.
Smatram da je najznačajniji i najtragičniji trenutak
u cijeloj Bibliji taj što Mojsije,
koji je od Boga dobio
taj težak i opasan zadatak
i vodio Izraelite kroz pustinju 40 godina
te je vjerno izvršio taj zadatak,
nije mogao ući u Obećanu Zemlju s djecom Izraelovom.
To je baš tragično.
Gle, Mojsije.
Eno je.
To što Mojsije nije mogao ući u Obećanu Zemlju
povezujem sa suvremenim svijetom
i životom Martina Luthera Kinga Juniora.
Večer prije smrti osjećao se kao Mojsije.
Rekao je: „Bio sam na vrhu planine.
Vidio sam Obećanu Zemlju.
Možda neću ići onamo s vama, ali vam kažem
da ćete vi stići onamo.”
Kao da je u tom trenutku iz njega progovarao Mojsije.
A Mojsijeva nam priča govori
da čak i kad dođemo do Kanaana,
čak i kad postanemo slobodni,
i dalje je potrebno boriti se.
Ono što nam treba da se oslobodimo
drukčije je od onoga što nam treba da ostanemo slobodni.
Obećana Zemlja.
A ja nikad neću stići onamo.
Ne.
Ali tvoja djeca hoće.
Mojsije?
Hajde, uđi.
Hajde.
„Mojsije, sluga Gospodnji…”
PONOVLJENI ZAKON 34,5.10-12
„…umrije ondje u zemlji moapskoj, kako je Gospod i rekao.
I više se u Izraelu ne pojavi prorok poput Mojsija,
kojeg Gospod poznavaše licem u lice
i koji učini sve znakove i čuda zbog kojih ga Gospod posla u Egipat,
pred faraonom, njegovim službenicima i cijelom njegovom zemljom.
Jer nitko više ne pokaza snažnu moć
niti učini divna djela koja Mojsije činjaše
pred očima sveg Izraela.”
Prijevod titlova: Matej Ivanković
Uploaded by MoviesMod.org | Visit & Support