‫כל החברים מהתיכון‬ ‫ארגנו ביחד טקס לזכרה של רוקסן.‬
‫אתה יכול לספר לי עליה?‬
‫יצאנו ביחד שבועיים‬ ‫בכיתה ח', אבל היא זרקה אותי.‬
‫לא הייתי בוגר מספיק.‬
‫חבל. היה לנו כיף.‬
‫זוזו!‬
‫מה הולך פה?‬
‫ז'ולייט!‬ ‫-מה קרה?‬
‫יש דם בכל מקום!‬
‫פאק, היא נדקרה!‬ ‫-לא, ז'ולייט!‬
‫תקראו לאמבולנס!‬
‫העזרה בדרך!‬
‫תסתכלי עליי, ז'ולייט.‬
‫- אנתרציט‬ ‫סיפורה של כת אקרן -‬
‫אנחנו בבית של מונייה.‬ ‫אין פה אף אחד. איפה את?‬
‫בבית של הכת. דני הזכיר אותו בחקירה.‬
‫היית צריכה להודיע לי. אני אשלח תגבורת.‬
‫בסדר. אני אעדכן אותך.‬
‫דני!‬
‫מאחוריך!‬ ‫-דני, תעזוב את הגרזן!‬
‫הוא שם!‬
‫אין שם אף אחד. רק אנחנו פה. רד למטה!‬
‫אתה יודע שאתה מדמיין דברים.‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה...?‬
‫על הברכיים. ידיים על הראש!‬
‫הוא מת. אני הרגתי אותו.‬
‫פאק.‬
‫דרווקו.‬
‫מה קרה? מה עשית?‬ ‫-עשיתי כל מה שכאלב אמר לי לעשות.‬
‫השלמתי את הטקס.‬
‫טקס הריפוי.‬
‫הצל אכל אותי...‬
‫הוא אמר לי שאני צריך להוציא אותו מנשמתי.‬
‫הייתי אמור להיוולד מחדש. להשתחרר מהרוע.‬
‫הוא הבטיח לרפא אותי.‬
‫פחדתי מאוד מהמחלה. כבר התחלתי לשכוח דברים.‬
‫הם הפכו אותי לרוצח.‬
‫את הרגת את 12 התלמידים?‬
‫פחדתי שהם ילשינו עליי,‬ ‫אז הרעלתי את מכל המים של הבית.‬
‫למה עשית את זה שוב בפסטיבל החורף?‬
‫לא הייתה לי ברירה.‬
‫הם היו מלשינים עליי. הם היו חושפים הכול.‬
‫אתה מבולבל, דני! זה קרה לפני שלושים שנה!‬
‫שכב! תשכב עם הפנים על הרצפה!‬
‫מהר!‬
‫ידיים מאחורי הגב!‬
‫אתה הרגת את רוקסן ויאל?‬
‫לא.‬
‫ואת אמה מרסה?‬ ‫-לא.‬
‫אבל חקרתי.‬
‫באמת שניסיתי.‬
‫אבל אי אפשר לבטוח באף אחד.‬
‫הם יכולים להשחית כל אחד.‬
‫זה עלול להיות מישהו שקרוב אלייך.‬
‫אני מצטער.‬
‫דני?‬
‫שיט. מה עשית?‬
‫עיירה קטנה שחגגה את פסטיבל החורף שלה‬
‫הפכה למטרה של הרעלה פלילית.‬ ‫-הרגשות גואים...‬
‫צילומי החובבים מראים...‬
‫...תמונות מזעזעות.‬ ‫-מבט מלא מצוקה...‬
‫החשוד, שוטר בדימוס , זוהה ונעצר.‬
‫דווח על עשרה מקרי הרעלה רציניים לפחות.‬
‫הקורבנות נשלחו למספר בתי חולים באזור.‬
‫נכון, קרולין...‬
‫נו?‬
‫ג'ובנה אמרה לי‬ ‫שמונייה בבית החולים. הוא בתרדמת.‬
‫למה הוא עשה דבר כל כך נורא?‬
‫אנאיס ומליה בחדר?‬ ‫-לא, הן נסעו.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫אנאיס אמרה לי שהיא תחזור איתך.‬
‫כן, אבל היא רצתה לנסוע.‬ ‫היא אמרה שהיא תמצא מלון בדרך.‬
‫אני מצטערת. ניסינו לשכנע אותן להישאר.‬
‫בתשובה לשאלה שלך על מונייה,‬
‫לפני שלושים שנה הוא רוצץ את ראשו‬ ‫של התלמיד ה-13 של כאלב בטקס ריפוי,‬
‫שלא עבד, כנראה, לנוכח המחלה הניוונית שלו.‬
‫כדי לטייח את זה, הוא הרעיל את 12 התלמידים,‬
‫ואז חי באושר עד הרצח של אמה מרסה,‬
‫שהחזיר אותו ל-94'‬ ‫וגרם לו להרעיל את כולם בפסטיבל.‬
‫ומי את?‬
‫סליחה, אני אידה. אידה אילמן.‬
‫אני בלחץ, אז אני מדברת הרבה.‬
‫חוץ מזה, אבא שלי נחטף,‬ ‫ואני לא רגילה לתקשר במציאות.‬
‫היא לא עונה.‬
‫אני בטוחה שאתה צריך רק לתת לה קצת זמן.‬
‫התחלנו לעשות היכרות.‬
‫כן, סליחה.‬
‫בגלל השריפה במלון, אין לה איפה לישון.‬
‫כן, ודאי. אין בעיה.‬ ‫נכין בשבילה את חדר האורחים.‬
‫ז'ארו, תעזור לי לסדר את המיטה למעלה?‬ ‫-בסדר.‬
‫נכנסת הנה פעם?‬
‫- ז'ולייט -‬
‫כן, אני יודע. זה טיפשי.‬
‫הפכנו את החדר לחדר אורחים‬ ‫כבר מזמן. זה היה קשה...‬
‫להחזיק זיכרונות מז'ולייט בכל מקום.‬
‫אחסנו הכול באסם.‬
‫אף פעם לא הצלחתי להביא את עצמי לזרוק הכול...‬
‫הייתי אז בלהקה, עם החברים שהיו לי אז.‬
‫אמא שלך רצתה לעלות איתנו לבמה.‬
‫אמרתי לה שאם היא תתאמן מספיק היא תוכל.‬
‫היא הוציאה את כל החסכונות שלה על רשמקול,‬
‫והקליטה את עצמה כל יום.‬
‫"אני הבחורה שאתה מכיר‬ ‫שלא יכולה להסתכל לך בעיניים‬
‫"אני הבחורה שאתה מכיר‬ ‫כל כך חולה שלא יכולה לנסות‬
‫"אני הבחורה שאתה רוצה‬ ‫שלא יכולה להסתכל לך בעיניים"‬
‫יהיה בסדר.‬
‫הכול יחזור להיות כרגיל.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫"אני מיס עולם‬
‫"שמישהו יהרוג אותי‬ ‫תהרגו אותי בבקשה‬
‫"לאף אחד לא אכפת, ידידי"‬
‫בואי.‬
‫תסבירי לי איך הגענו לבלגן הזה,‬
‫אם מונייה היה שם מההתחלה?‬
‫אולי כי הייתם עסוקים מדי עם חשוד היפותטי,‬
‫שמת לפני שלושים שנה, על סמך מידע‬
‫שהגיע מאלוהים יודע איפה!‬
‫קולונל, מונייה הכשיר חצי מצוות התחנה.‬
‫אף אחד לא היה מדמיין שהוא הרג את חברי הכת,‬
‫או יעשה דבר דומה...‬
‫אתם לא אמורים לדמיין,‬
‫אתם אמורים לעבוד לפי הנהלים‬ ‫כדי להימנע מתקריות כאלה.‬
‫זה היה גדול עליי.‬ ‫אני מקבלת את מלוא האחריות.‬
‫אני מסכים.‬
‫את מושעית עד להודעה חדשה.‬ ‫-מה?‬
‫קולונל, אנחנו חושפים שלושים שנות שקרים‬ ‫באחד מהתיקים החמורים בתולדות האזור.‬
‫עוד סיבה לכך שאנחנו‬ ‫צריכים חוקרים רציונליים, לוטנן.‬
‫תמצא את הארכיון של מונייה‬ ‫מהחקירה של כת אקרן,‬
‫כדי שנוכל להבין את מידת המעורבות שלו.‬
‫ייתכן שהוא אחראי למותה של רוקסן ויאל,‬
‫וגם לבחורה שנמצאה לפני שלושה ימים.‬
‫בתיק הזה יש לנו עוד חשוד רציני.‬
‫עבריין צעיר שהגיע לא מזמן...‬
‫צריך להתמקד בהיעלמותו של סולאל אילמן!‬
‫מספיק.‬
‫כבר שמעתי את התיאוריות‬ ‫שלך על היעלמויות בלתי מוסברות.‬
‫המשטרה הושפלה מספיק.‬ ‫את צריכה להירגע, לוטנן.‬
‫הבקשה של בעלך‬ ‫לעבור לבריטני הגיעה בתזמון מושלם.‬
‫רגע, מה?‬
‫תני לי להסביר.‬
‫חכי!‬
‫תקשיבי.‬
‫סליחה, הייתי צריך לדבר איתך על זה.‬
‫זה התקדם מהר מהצפוי.‬ ‫אבל אנחנו צריכים התחלה חדשה.‬
‫אנחנו רצים פה במעגלים.‬ ‫-אתה מתכוון שאני רצה במעגל.‬
‫למה ציפית? זה לא טבעי שאדאג לך?‬
‫את ממציאה קשרים‬ ‫בין ההיעלמויות האלה כבר חודשים.‬
‫את מתעלמת מחשוד רק‬ ‫כי הוא מספק לך תיאוריות שמסתדרות עם שלך.‬
‫אני חושב שזה לא מתאים לך.‬
‫לא השתניתי, ארוואן.‬
‫מה שהשתנה זה שאתה כבר לא סומך עליי.‬
‫מה את עושה? את תעירי את כולם.‬
‫מה?‬
‫איך אני אמורה לישון עם מראה מול המיטה?‬
‫תקשיבי לי, אידה. אחת בלילה. תישני!‬
‫את לגמרי לא שפויה!‬
‫עכשיו הראש שלי פונה דרומה.‬ ‫-מה?‬
‫אפשר להתחלף?‬
‫לא. זה חדר השינה של אמא שלי.‬
‫אני לא... לא.‬
‫לא, לא.‬
‫אתה רוצה לשכב?‬
‫מה?‬
‫אני כל הזמן חושבת על מונייה.‬
‫ובגלל זה את רוצה לשכב?‬ ‫-לא, לא, אבל אני חושבת על אבא שלי.‬
‫אולי הוא חשף את מונייה,‬ ‫ומונייה חטף אותו, ועכשיו הוא אסיר.‬
‫אני משתגעת מזה שאי אפשר לחקור את מונייה,‬
‫או לחפש בבית שלו.‬
‫תקשיב, אני ממש צריכה אנדורפינים.‬
‫אורגזמה. כדי להירגע.‬
‫ההיגיון שלך ממש לא ברור.‬
‫זאת המורבידיות שלי? היא מורידה לך?‬
‫או שזה בגלל האקסית שלך?‬ ‫-לא.‬
‫זה נגמר מזמן.‬ ‫-אתה לא נמשך אליי?‬
‫זה לא העניין.‬
‫אז אתה נמשך אליי?‬
‫נו כבר...‬
‫אוי, סליחה. אני מצטערת.‬ ‫באמת. לא ראיתי אותך. סליחה.‬
‫את לא מצליחה להירדם?‬
‫רוצה לשתות?‬
‫תה צמחים. בדרך כלל הוא עוזר לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫בלילה תמיד יותר קשה.‬ ‫את מדמיינת את הדברים הכי גרועים.‬
‫בגלל שתמיד עדיין יום איפשהו בעולם,‬
‫בדרך כלל, אפילו בלילה‬ ‫אני מוצאת עם מי לדבר באידאטה.‬
‫זה הפורום שלי.‬
‫אבל החיבור שלכם ממש נורא.‬
‫אתם צריכים סיב אופטי.‬
‫תקשיבי...‬
‫אני יודעת שאין לך כוונות רעות, אבל...‬
‫החקירה שלך מעוררת הרבה דברים,‬
‫סיפורים ישנים שמסכנים את כולם.‬
‫את צריכה לתת למשטרה לעבוד.‬ ‫-למשטרה?‬
‫כמו קפיטן מונייה,‬ ‫שהסתיר את הפשעים שלו שלושים שנה?‬
‫אסור לי לבטוח באנשים הלא נכונים,‬ ‫עד שאמצא את אבא שלי.‬
‫אני מבינה.‬
‫אבל לז'ארו יש הזדמנות‬ ‫לחזור לעצמו פה איתנו.‬
‫לפתוח דף חדש, ולהיות אבא של מליה באמת.‬
‫לא היו לו חיים קלים, את יודעת...‬
‫כן, הוא איבד את אמא שלו.‬ ‫-לא רק זה.‬
‫אחר כך שלחו אותו‬ ‫אל אבא שלו, שלא היה איש טוב.‬
‫קלוד ואני תמיד הרגשנו אשמה‬ ‫כי לא התערבנו ולקחנו אותו אלינו,‬
‫אבל בקושי הכרנו אותו.‬
‫ז'ולייט ילדה את ז'ארו‬ ‫אחרי כמה שנים שהיא גרה בפריז.‬
‫בקושי היינו בקשר.‬
‫אבל עכשיו יש לנו הזדמנות שנייה.‬
‫ואני לא רוצה שז'ארו יפספס את ההזדמנות‬ ‫השנייה שלו בגלל שהוא רוצה לעזור לך.‬
‫את מבינה?‬
‫מליה, תיכנסי למכונית, בבקשה. אנחנו נוסעות.‬
‫אני יכולה לשלם?‬
‫הכול בסדר?‬
‫מליה?‬
‫מליה!‬
‫מליה...‬
‫מה קרה, מתוקה?‬
‫מישהו פגע בך?‬ ‫-ראיתי מפלצת.‬
‫הייתה פה מפלצת.‬
‫- אידה: אני בבית של מונייה.‬ ‫אני צריכה לעבוד לבד. -‬
‫- נ"ב: תודה על האנדורפין. -‬
‫- בסדר. תזהרי. הכול בסדר בינינו? -‬
‫- בסדר. תיזהרי. -‬
‫- אנאיס‬ ‫נייד -‬
‫- שיתוף -‬
‫- אני צריכה עזרה בזיהוי הבניין -‬
‫- גרפיטי של פלוטו מגרנובל. הוא אגדה. -‬
‫- תודה, אני צריכה עוד פרטים! -‬
‫אם אתם, כמוני,‬ ‫אוהבים לנצל הזדמנויות ברגע שהן צצות,‬
‫אז פרויקט הנדל"ן שאספר לכם עליו נועד לכם.‬
‫כאן, החודש, באיזר, בעיירה הקטנה לוויונה,‬
‫נבנה את פרויקט המגורים אוריזון פרסטיז'.‬
‫מרחב משפחתי מסביר פנים‬ ‫שמספק גישה קלה לספורט חורף,‬
‫ומתהדר בכל טכנולוגיות התשתית האחרונות.‬
‫בואו, אני אראה לכם.‬
‫אתם מחפשים השקעה בטוחה בסביבה ציורית?‬
‫אז הצטרפו להרפתקה!‬
‫- משטרה‬ ‫קפיטן -‬
‫את משוגעת! יכולתי להרוג אותך!‬
‫גם אני יכולתי להרוג אותך.‬
‫מה בדיוק את עושה פה?‬ ‫-מה שאת עושה, אבל אני קמתי יותר מוקדם.‬
‫אין לך זכות להיות פה.‬
‫את לבד, לא הודעת שאת נכנסת,‬
‫בלי מדים, בלי נשק...‬
‫הפכו אותך לשעיר לעזאזל?‬
‫לא.‬
‫מישהו חייב לשלם על האסון בפסטיבל.‬
‫ככה זה עובד ברשויות החוק, לא?‬
‫לכי לפני שהשותף שלי יגיע.‬
‫רוצה לראות מה מצאתי?‬ ‫"אוריזון פרסטיז'" אומר לך משהו?‬
‫כן.‬
‫דני קנה שם דירה,‬ ‫אבל הבניה לא הסתיימה אף פעם.‬
‫הוא נלחם בביטוח שנים.‬
‫אז אם הייתי מחזיקה בן ערובה,‬ ‫נניח עיתונאי סקרן מדי...‬
‫זה מחבוא מושלם.‬ ‫-בדיוק! שותפה, מגניב.‬
‫תני לי לטפל בזה.‬
‫אני אמורה להאמין‬ ‫שקודם כול תחפשי את אבא שלי?‬
‫בהתחשב בעובדה‬ ‫שהוא היחיד שיכול לתת לי תשובות, כן.‬
‫ג'ובנה?‬
‫אוי, פאק.‬
‫איזו תמונה לשלוח למפקדים שלך?‬
‫לא נראה שאת דואגת לאבא שלך.‬
‫למה שאדאג? אנחנו נמצא אותו.‬
‫יכול להיות שנקבל שם חדשות לא טובות.‬
‫אם דני חש מאוים, יכול להיות שמשהו השתבש.‬
‫אבא שלי בחיים.‬
‫אם לא הייתי בטוחה בזה,‬ ‫לא הייתי יכולה להמשיך.‬
‫אתם קרובים מאוד?‬ ‫-כמובן.‬
‫לא תמיד הוא היה שם בלילות,‬ ‫העבודה שלו חשובה מאוד.‬
‫מישהו היה צריך לחשוף את האמת.‬
‫בגלל זה גם אני רציתי להיות עיתונאית.‬
‫אבל זה לא הסתדר לי, כי...‬
‫בגלל שלא הלכת לבית ספר‬ ‫והיית כל הזמן בבתי חולים?‬
‫את לא היחידה שיכולה לחקור עבר של אנשים.‬
‫את חולה, זה העניין?‬
‫לוקמיה.‬
‫שלב מתקדם?‬
‫אני מסתדרת. אני לא צריכה רחמים.‬
‫אבל עכשיו אני רוצה לדעת יותר עלייך.‬ ‫אני אתחיל מחיפוש בגוגל.‬
‫אם את רוצה לדעת משהו, את יכולה לשאול.‬
‫אני אענה לך. אין לי מה להסתיר.‬
‫אבא! אבא, הייתה פה מפלצת.‬
‫פחדתי, רציתי לברוח, אבל היא לא נתנה לי.‬
‫יהיה בסדר, אהובה. אני פה, זה נגמר.‬
‫תודה שהתקשרת אליי.‬
‫היא ציירה את זה על הפנים שלה.‬
‫מה הולך פה?‬
‫עכשיו אני פה. אני לא אעזוב אתכן יותר.‬
‫אני מבטיח לך.‬
‫הכי בטיחותי שהיא תהיה‬ ‫רחוקה ממך ומהבעיות שלך.‬
‫בואי, מליה. תגידי שלום לאבא.‬ ‫-להתראות, אבא.‬
‫חכי! אנאיס, חכי.‬
‫את צודקת לגמרי. אבל אל תחזרי הביתה.‬
‫אני אתקשר למאליק. תישארו אצלו כמה ימים.‬
‫ככה אני אדע שאתן לא בפריז ולא לבד.‬
‫אני לא מאמינה‬ ‫שאתה שוב מכניס אותנו למצב מחורבן.‬
‫אנאיס, בבקשה.‬
‫בסדר. ניסע למאליק.‬ ‫-תודה.‬
‫אני מבטיח שאמצא את מי שעשה את זה למליה.‬
‫ואני אדאג שאף אחד לא יאיים עליכן יותר.‬
‫תשמור על עצמך.‬
‫- יוני 1994‬ ‫טקס לזכרה של רוקסן -‬
‫- טקס לזכרה של רוקסן -‬
‫פאק.‬
‫מצטער, גבר, אני לא יכול‬ ‫לבוא לעבודה. יש לי מקרה חירום...‬
‫תירגע.‬
‫הכול בסדר. הבוס השתכר‬ ‫אתמול מהקוקטייל של מונייה,‬
‫אז אני מנהל את החנות.‬ ‫התקשרתי לוודא שאתה לא מת.‬
‫תודה, גבר. אני אחזור אליך.‬ ‫-אל תדאג, קח את כל הזמן...‬
‫תענה לי.‬ ‫-שאתה צריך.‬
‫הוא לא פה.‬ ‫-איפה הוא?‬
‫לא הבנת אותי?‬
‫אפשר לעזור, אדוני?‬
‫אתה מכיר אותו?‬
‫- הרעלה בלוויונה -‬
‫לא, לא היה לי העונג.‬
‫אני יודע שהוא עובד כאן.‬
‫איפה הוא?‬
‫תקשיב, אני לא מכיר את הבחור,‬ ‫אבל אני יכול להכיר לך את בראד.‬
‫הוא אוהב לשחק. נכון, בראד?‬
‫תגיד לז'ארו שהחברים שלו מפריז מחפשים אותו.‬
‫הדירה של דני בקומה הראשונה.‬
‫משמאל.‬
‫הנה. מספר 134.‬
‫קדימה, תפרצי את הדלת.‬ ‫בבעיטה, עם הכתף, משהו.‬
‫בסדר, זה ייקח נצח.‬
‫אבא?‬
‫אבא!‬
‫אבא?‬
‫אוי, לא. הוא לא פה. אני לא מאמינה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫נראה שמונייה החביא פה מישהו.‬
‫לפני 15 שנה לפחות.‬
‫התנורים האלה הוחזרו ליצרן‬ ‫ב-2005 בגלל ריבוי תאונות.‬
‫המידע הזה עזר לי‬ ‫לסגור את התיק "החונק המחנאי" במולייט.‬
‫מה כל זה?‬
‫מה...‬
‫אלה נוסחאות מתמטיות.‬
‫אידה!‬
‫אפשר לעזור?‬ ‫-כן. לוטנן ד'לוקה, משטרת לוויונה.‬
‫אנחנו מחפשות נעדר, ובאנו לבדוק אם הוא פה.‬
‫ידוע לך משהו?‬
‫לא ראינו פה אף אחד כבר שבועות.‬
‫בכל מקרה אי אפשר להמשיך למעלה,‬ ‫הייתה מפולת שלגים מאתיים מטר מפה.‬
‫באמת?‬
‫לא הודיעו לנו.‬
‫מי אחראי על הפינוי במשרד ההרים? פרנסואה?‬
‫בדיוק, פרנסואה.‬ ‫-מוזר.‬
‫אין שם אף פרנסואה.‬
‫עדיף שתלכי מפה, לוטנן.‬ ‫-אחרת מה יקרה?‬
‫אני מתה על הדבר זה!‬ ‫-השתגעת?‬
‫חמישה כוכבים, לדעתי.‬
‫הוא מת?‬ ‫-לא.‬
‫תני לי אותו.‬ ‫-סוף סוף הפסקנו עם הרשמיות.‬
‫פאק.‬ ‫-בואי.‬
‫בואי נראה מה פקח ההרים שלנו מסתיר.‬
‫נו, ז'ארו, תענה לי.‬
‫מה קרה, מתוק? איפה אחיך?‬
‫- אין לגלוש במזחלת במדרונות הסקי -‬
‫לא. לא!‬
‫תבדקי בבקשה את לחץ הדם של מר שווניו...‬
‫ארי!‬
‫רומאו, מה אתה עושה פה?‬ ‫-תעזור לי, בבקשה.‬
‫אנחנו לא מטפלים בחיות.‬ ‫-אני יודע, אבל הווטרינר שלושים ק"מ מפה.‬
‫אני חושב שירו בו.‬
‫בסדר, בוא.‬
‫- טקס לזכרה של רוקסן‬ ‫10 ביוני, 1994 -‬
‫היי, דטרז!‬
‫-אין כניסה לחיות.‬
‫יצאנו ביחד שבועיים בכיתה ח',‬ ‫אבל היא זרקה אותי. לא הייתי בוגר מספיק.‬
‫חבל. היה לנו כיף.‬
‫פאק, היא נדקרה!‬ ‫-לא, ז'ולייט!‬
‫תקראו לאמבולנס!‬ ‫-העזרה בדרך.‬
‫שלום, זאת אידה.‬
‫עדיף ליצור איתי קשר בסמס,‬ ‫הודעה פרטית או דרך אידאטה.‬
‫מי שמתעקש יכול להשאיר לי הודעה.‬
‫כן, אידה, זה ז'ארו.‬
‫אני יודע שאמרת שאת מעדיפה‬ ‫לעבוד לבד, אבל אני מודאג. לא שמעתי ממך.‬
‫הבת שלי הותקפה הבוקר.‬
‫אני חושב שאותה אחת תקפה גם את אמא שלי.‬
‫בסרטון, הילדים קוראים לה "דטרז".‬
‫את יכולה לחפש באינטרנט, בבקשה?‬
‫ז'ארו גאטסי?‬
‫שלום, אדוני. משטרה.‬
‫בוא איתי, בבקשה. יש לי כמה שאלות.‬
‫בקשר לרצח של אמה מרסה.‬
‫פאק, לא הרגתי את אמה! ג'ובנה לא אמרה לך?‬
‫ג'ובנה?‬ ‫-כן, ג'ובנה.‬
‫באמת?‬
‫אתם קוראים אחד לשני בשם פרטי?‬
‫אז לא יפריע לך‬ ‫אם אדבר איתך בצורה לא רשמית?‬
‫בוא איתי עכשיו,‬ ‫אחרת תיעצר באשמת סירוב לשתף פעולה.‬
‫קדימה.‬
‫אמרתי לך אלף פעמים.‬ ‫התנשקנו שתי שניות, ואז אמה הלכה.‬
‫הסיפור שלך כל הזמן משתנה קצת.‬
‫קודם רק עזרת לה עם הסנובורד,‬ ‫ועכשיו רק התנשקתם.‬
‫מה הגרסה של מחר? שלא נבזבז זמן.‬
‫יש לכם עדה שאישרה את זה.‬
‫אידה אילמן, נכון?‬
‫אידה אילמן שבכלל לא הכרת קודם. לא.‬
‫התחברתם מהר.‬
‫זה טוב.‬
‫ולמחרת ביקרתם את כאלב ג'והנסון?‬
‫אני עוזר לה לחפש‬ ‫את אבא שלה, כי לכם לא אכפת.‬
‫כל הסיפורים על היעלמויות וכתות...‬
‫לדעתי הצלחתם לעבוד על כולם,‬ ‫החל בלוטנן ד'לוקה,‬
‫כשהסיפור בעצם פשוט מאוד.‬
‫אישה נרצחה, ויש עבריין עם עבר פלילי‬
‫שהיה האחרון שראה אותה בחיים.‬
‫אם זה כל כך פשוט, למה אני לא עצור?‬
‫כי אין לך כלום.‬
‫וטעות נוספת תיראה רע,‬ ‫אחרי ששוטר לשעבר הרעיל חצי מהעיירה.‬
‫אני יודע שאתה מעורב במוות של אמה.‬ ‫מעכשיו אני אשגיח על כל צעד שלך.‬
‫אני קצין המבחן החדש שלך,‬ ‫אז עדיף שתישאר בתלם.‬
‫ותשמור מרחק מג'ובנה.‬ ‫-בסדר. אני יכול ללכת?‬
‫עוד דבר אחד...‬
‫נעשה בדיקת סמים.‬
‫זה היה תיק המאה, אז יש ערימות של קלסרים.‬
‫פאק, מונייה גבה המון עדויות.‬ ‫כל העיירה העידה.‬
‫דטרז...‬
‫היי, אפשר לעזור?‬
‫כן, אני מחפש את השירותים.‬
‫דלת ראשונה מימין.‬
‫שם?‬ ‫-כן.‬
‫- סיבה: תקיפה -‬
‫אלי, אלה שמתרחקים ממך יוכחדו.‬
‫אתה תשמיד את כל הכופרים.‬
‫- הבאת הנה את השטן‬ ‫אני אגרש אותו באש -‬
‫- תעזוב או שאשרוף את מקדש השטן שבנית -‬
‫- האל יעניש את הכופרים -‬
‫היא ציירה את זה על הפנים שלה.‬
‫סיימת כבר?‬
‫אין לנו את כל היום!‬
‫הוא במצב יציב.‬
‫אף איבר פנימי לא נפגע.‬
‫אבל הוא חלש מדי לנסיעה.‬
‫התקשרתי לווטרינר. הם שולחים מישהו.‬
‫אני לא יודע איך להודות לך.‬
‫לא יודע, אתה יכול לספר לי‬ ‫את האמת, בתור התחלה.‬
‫בוא. הוצאתי ממנו קליע.‬
‫לא של רובה ציד. קוטר קטן. כמו אקדח.‬
‫מה נסגר, רומאו?‬
‫זה קשור לחקירה שדיברת עליה?‬
‫תפסיק עם זה. תן לשוטרים לעבוד.‬ ‫-לא, אמרתי לך. אני מסתדר.‬
‫אל תדאג לי.‬
‫אבל אני קצת דואג לך.‬
‫לא.‬
‫אני מצטער. אני לא יכול.‬ ‫-למה?‬
‫תקשיב, הכלב שלך עדיין תחת הרדמה.‬
‫לך הביתה, אני אתקשר אליך‬ ‫כשהווטרינר יגיע. בסדר?‬
‫- ז'ארו גאטסי‬ ‫נייד -‬
‫- משטרה -‬
‫אני מצטער על הכלב שלך, אחי.‬
‫אני זורם עם השטויות שלך,‬ ‫ואתה לא מזהיר אותי שאיזה פסיכי מחפש אותך?‬
‫לא חשבתי שהוא ימצא אותי.‬
‫יש אנשים שרוצים להרוג אותי.‬ ‫הלשנתי על חבר שלהם, בחור מסוכן.‬
‫בגלל זה באתי להתחבא פה.‬
‫רק צרות איתך, מה?‬
‫אני מבטיח לך שהמזדיין הזה‬ ‫ישלם על מה שהוא עשה לכלב שלך.‬
‫אבל כרגע הבת שלי בסכנה.‬ ‫זה יותר חשוב לי. אני צריך אותך, רומאו.‬
‫פאק.‬
‫אפילו בתור חברים, יש לי מזל רע עם גברים.‬
‫טוב, מה אתה צריך?‬
‫אתה מכיר את האנשים האלה?‬
‫הוא היה הכומר בעיירה לפני כמה שנים.‬
‫הוא התנגד מאוד לכת,‬ ‫ואפילו חשדו בו שהוא תקף אותם.‬
‫הוא רצה שהם יעזבו את העיירה...‬ ‫או משהו יותר גרוע.‬
‫בסוף מונייה עשה את זה בשבילו.‬
‫תחשוב. איך הסיפור הזה התחיל?‬
‫עם המוות של רוקסן.‬
‫מה אם סולאל ואמא שלי צדקו?‬
‫אם כאלב באמת היה חף מפשע,‬
‫אולי מי שהרג את רוקסן לא היה מהכת.‬
‫אולי זה היה אויב של הכת.‬
‫מישהו שניסה להפליל את כאלב במוות שלה.‬
‫מה, הכומר?‬
‫כן. הוא או הבת שלו.‬
‫היא תקפה את אמא שלי כשהן היו בתיכון.‬
‫אני בטוח שהיא זאת שתקפה את מליה הבוקר.‬
‫תזכור, כאלב דיבר‬ ‫על שושלת של נבחרים או משהו.‬
‫אולי דטרז מאמינה בזה,‬ ‫והלכה לסיים את העבודה.‬
‫רגע, אמרת "דטרז"?‬ ‫-כן.‬
‫לא, זאת הזיה.‬ ‫-מה?‬
‫לא הכרתי את הסיפור הזה,‬ ‫אבל אני מכיר את דטרז.‬
‫היא קשישה משוגעת שגרה בהרים.‬
‫לא ראו אותה כבר שנים. היא כמעט אגדה.‬
‫ילדה מספרים עליה סיפורים מפחידים.‬ ‫-איפה בהרים?‬
‫אם אני זוכר נכון,‬ ‫יש לה חווה קרוב לפיק סן ז'רמן.‬
‫אתה יכול לקחת אותי?‬
‫מה זה?‬
‫אוי, פאק.‬
‫את בסדר?‬
‫פאק, היא לא עונה. זה מוזר.‬
‫כן, גם אני שונא שהגבר שלי לא עונה לי.‬
‫היא לא החברה שלי.‬
‫היא ישנה אצלך בלילה, ולא קרה כלום?‬
‫אז איך היה?‬
‫היא הלכה באמצע הלילה, ומאז לא שמעתי ממנה.‬
‫וואו, עד כדי כך גרוע?‬
‫עוד סטרייט שאני אצטרך‬ ‫ללמד אותו איפה הדגדגן.‬
‫פאק. מי זה?‬
‫הוא משוגע. אתה דפוק או מה?‬ ‫-זה אדי!‬
‫מי זה אדי?‬ ‫-אדי, זה שירה בכלב שלך.‬
‫מה?‬ ‫-סע, רומאו! סע!‬
‫פאק! איזה חרא!‬
‫תן גז!‬ ‫-אני בשיא המהירות.‬
‫תן גז.‬ ‫-אמרתי לך שזה שיא המהירות!‬
‫פאק!‬ ‫-לך תזדיין!‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-בן זונה, תפסיק!‬
‫הוא ידחוף אותנו לתהום!‬
‫פאק. שיט!‬
‫תיזהר!‬ ‫-כן, אני יודע!‬
‫פאק.‬
‫מהר, תתניע!‬
‫אני לא יכול לצאת!‬ ‫-תתניע כבר!‬
‫אמרתי לך לפתוח את הדלת!‬ ‫הוא הולך לפגוע בנו! תפתח!‬
‫סע! אתה לא רואה שהוא הולך לפגוע בנו?‬
‫רומאו.‬
‫אתה בסדר?‬
‫18.‬
‫27.‬
‫מה קרה לו?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫קח אותו למרפאה. כולם לחדרים!‬
‫תוציא את הלשון.‬
‫בסדר.‬
‫אוי, פאק.‬
‫נראה לי שהגענו לבית של דטרז.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אתה מעדיף שהפסיכי הזה יירה בך?‬
‫ואומרים שהקרוואן שלי מגעיל.‬
‫גבר.‬
‫יש לה מכונית.‬
‫בוא נעוף מפה, לא?‬
‫אוי, גבר!‬
‫זה אבא של אידה!‬ ‫-הרגל שלו!‬
‫בוא, צריך לעזור לו.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬