Тунель Б.
Сектор 314, прохід заблоковано.
Закладаємо вибухівку.
Що це було?
Ти чув?
- Піду перевірю. - Гаразд.
Бенуа?
АНТРАЦИТ: ТАЄМНИЦЯ СЕКТИ «ЕКРЕН»
Ні!
Наша машина звалилася в ущелину, а він нас переслідував.
Ми опинилися тут випадково.
Ну ж бо, нам пора. Жаро! Дідько.
Чому ви причепилися до моєї дочки? Що вам треба?
Відповідайте! Що вам від неї треба?
Ви вдарили ножем мою маму 30 років тому.
Нащо ви це зробили?
- Нащо ви це зробили? - Ти не знаєш, про що говориш.
Тоді поясніть!
То була не вона. По очах видно.
Вона була одержима.
Спасіння все ще можливе,
якщо ти вернешся до Господа.
Ну ж бо, Джульєтто... Ходи.
Джульєтто.
Я лише хочу тобі помогти.
Ні! Джульєтто!
Вона була одержима демоном.
Везімо його в лікарню, інакше помре.
Я знайшла його в горах. На нього напали.
Зробила, що могла. Та як побачила його, зрозуміла.
Зрозуміла, що демон повернувся, сильніший, ніж будь-коли.
Він живе під землею, але виходить уночі.
Я його чую. Бачу.
Він шукав дівчину, яку знайшли в озері.
Він полює на твою сім'ю.
- Знак на лобі Малії... - Він мав відлякувати демона.
Я намагалась і мамі твоїй помогти.
Але вона пішла до лжепророка.
Калеб пообіцяв її зцілити, та натомість зміцнив демона.
Ви знаєте, що то за демон?
У нього тисяча облич.
Твоя мати сказала, він прийшов до неї як Чорна Діва.
Вона приходить до мене вночі.
І спостерігає, як я сплю.
Я не можу дихати. Не можу поворухнутись. Нічого не можу.
Ідо?
Ідо!
Дідько! Що це таке?
Вони замели сліди.
Чорт, з тобою все гаразд?
Так.
Я теж рада тебе бачити, але мене зараз знудить.
Краще не підходь.
Дідько. Я так злякалася.
- Що ти пам'ятаєш? - Я пам'ятаю мертвих овець.
Потім я прокинулась в авто з запамороченням.
Думаю, нас возили в лабораторію.
Пам'ятаю... Тобто, здається, пам'ятаю...
Ти в порядку?
Усе гаразд. Вибач.
Вибач, що ти казала?
Твого батька знайшли.
Як він?
Він у лікарні. Втратив багато крові. Нам нічого не кажуть. Ось його сумка.
Що сталося? Де ви його знайшли?
- Ти не повіриш. У Детраз. - Детраз?
Вона знайшла його в лісі. Пораненого.
Намагалася допомогти йому, як могла.
- Вона знає, хто на нього напав? - Так.
- Демон. - Капець...
Ага.
Ерван взяв наші свідчення, і тепер вони допитують її.
А ви що з Ідою робили?
Шукали Солала, але знайшли дещо інше.
Треба дещо перевірити.
Я пішла. Попіклуйтеся про неї.
Капітане! Схоже, вона пішла.
Але погляньте.
Давай, тату. Продайся.
Ти виграв. Згодна.
Якщо прокинешся, я відновлю лікування.
Знову почну хімієтерапію. Обіцяю, зроблю все, що схочеш.
Тож, давай, прокидайся. Гаразд, тату?
Прокинься, будь ласка.
Будь ласка, тату, прокинься.
Лікарі сказали, що витягли кулю 12-го калібру зі спини тата.
Тож, якщо місцеві демони не мають мисливських рушниць,
то застрелила його людина.
Це правда, що Детраз має божевільні переконання, та...
я їй повірив, що з мамою щось було не так.
Думаю, Калеб переконав її взяти участь у ритуалі зцілення.
Ага, як той ритуал Монньє.
Де треба розбити комусь череп, щоб «зцілитися».
Чекай...
Думаєш, твоя мама могла вбити Роксан на ритуалі?
Я не з чуток знаю, на що була здатна моя матір.
Думаєш, вона навмисно підпалила квартиру, як ти був малий?
Не знаю. Без ідей.
Може, я боявся подивитися правді в очі.
Я такий же, як вона.
Кривджу тих, кого люблю.
Вибач, та ти верзеш маячню.
Я бачу батька, готового на все, щоб захистити свою доньку.
І подругу.
І твоя матір була така ж.
Ну, хоча ми з нею не друзі.
Хоча ми могли б дружити в школі.
Коротше, твоя мама себе не вбивала.
Щось зводило її з розуму, і ми дізнаємось, що.
Та вона не вбивала Роксан, Емма не спіткнулася,
а мій батько не викрав сам себе.
За цим стоїть хтось один. І ми його знайдемо.
Домовилися?
Домовилися.
Я чув тебе в кімнаті раніше.
Ти ж хвора, правда?
У мене лейкемія.
Мені так і не знайшли сумісного донора.
Хімієтерапія була все менш ефективною.
Чесно кажучи, це були тортури.
Тож я все припинила.
А потім що?
Я все припинила.
Що, знову? Припиніть!
Заспокійливе!
Що ти збираєшся робити?
Хлопця і дівчину треба прибрати.
Ні...
- Де ти була? - Тобі не варто знати.
Що це означає?
Я знаю, що ти використала код ВІЖІ3. Що ти робиш?
Мала дещо перевірити, а мене заблокували!
Іди й подивися.
У 2006 році в Греноблі знайшли замерзлого безхатченка.
Офіційно упізнали як Мані Деревка.
Так, хлопець із секти. Ми все це знаємо.
А знаєш, хто ідентифікував тіло?
Дені Монньє.
Справді?
Він займався малим після масового самогубства.
Добре його знав. Логічно.
Добре його знав. Прив'язався. Відчував провину за вбивство батька.
Хай там як, впевнена, він інсценував його смерть.
Що?
З самого початку смерть Емми була пов'язана з культом.
Але всі сліди вказують на «Аркасію».
Я знайшла між ними зв'язок.
Це Мані Деревко.
Я дослідила його життя.
Він був здібною дитиною. Проблемною, але здібною.
Думаю, Дені переховував його в студії, а тоді допоміг зникнути.
Він живий.
Працює в «Аркасії». Я його сьогодні бачила.
Хочеш сказати, що ти була в «Аркасії»?
Ми знайшли мертвих овець у наметі в глушині,
нас чимось накачали в лабораторії, і я прокинулась в авто.
Знаєш що?
Давай ти мені покажеш тих мертвих овець?
- З'їздимо туди разом. - Я не можу.
Їх позбулися. Вони зникли.
Люба, ти мене лякаєш. Серйозно.
Так, слухай сюди.
Востаннє ти так говорила, коли була у глибокій депресії.
- Звернімося до лікаря Фішера... - Годі тикати мене в це обличчям!
Мамо...
Я не можу заснути. Ви надто шумні.
Вибач, сонечко.
Ходи, синку. Все гаразд.
Не бійся, все добре. Ходімо спати.
Ти сумуєш за братом, розумію.
Я теж.
Та він скоро випишеться з лікарні.
Чекай.
- Привіт. - Привіт.
Вибач, я знаю, що пізно...
та я щойно закінчив зміну.
- Можна зайти? - Так.
Чув, Солала Гейлмана госпіталізували, і...
його врятували завдяки тобі.
Ну, я точно допоміг.
Загалом, я хотів вибачитися, я...
не сприйняв тебе серйозно, коли ти сказав, що ви розберетеся...
Виходить, я помилявся.
Ну, ти врятував мого пса. Тож ми квити.
Пам'ятаєш?
Так.
Вечірка Аліс Груссон.
Ми сховалися в спальні її батьків, щоб потанцювати.
Нам більше не треба ховатися.
- Це був мій перший поцілунок. - Мій теж.
Хіба ти не зустрічався з Каролін Дельма?
Перший поцілунок, що змусив щось відчути.
Тобто, метеликів в животі. Оце в тебе брудні думки!
Я теж зараз дещо відчуваю, але це не метелики.
ТУТ СПОЧИВАЄ ДЖУЛЬЄТТА ШЕВАЛЬЄ
Мене вважають скаженою.
Я не можу дихати. Нічого не можу.
Калеб сказав, що я особлива.
Я не брешу. Мене вважають скаженою.
Вона спостерігає, як я сплю.
АМАС, Я БЛАГАЮ ТЕБЕ, ОБЛИШ МЕНЕ
Не заважає?
Скажеш, як заважатиме.
Одного дня я навчу тебе змінювати пароль.
Що у нас тут?
Якийсь ти сьогодні тихий.
Відвідати шахту з друзями має бути цікаво.
Ви з татом розійдетеся?
Що? Ні.
То чому ви постійно сперечаєтеся?
Складне питання.
Колись ти зрозумієш. Це дорослі справи.
Я знав, що ти це скажеш.
Бо ти розумний.
Ти ж знаєш, що ми тебе дуже любимо?
Знаєш, правда?
Правда?
Ми старатимемося, обіцяю.
Я з тобою. Маю поговорити з бабусею.
- До зустрічі. - Бувай.
Мамо?
СПІЛКА ПРОТИВНИКІВ АРКАСІЇ
ПРАВОСУДДЯ ДЛЯ ЕЛІАСА
ПРОТЕСТ ПРОТИ АРКАСІЇ
Що ти робиш?
Порпаєшся в моїх речах?
Чому тут ці фото Арі?
Арі...
милий лікар, що місяцями лікує Еліаса,
що доглядав за тобою після викидня...
Він зрадник.
- Він працює на «Аркасію». - Це неможливо.
Тебе досі щось дивує? Вони всіх купили.
Роками вливали гроші в долину. І всі мовчать.
Не питають, що то за дослідження.
Якщо спитаєш про деталі, начувайся...
«Комерційна таємниця», ага? Тож нам доводиться брати справу свої руки.
Що це означає, мамо?
Що ви збираєтесь робити?
На мене чекають учні.
- До зустрічі, люба. - Мамо!
Гадаю, ми обоє чогось навчилися від минулого разу.
- Хочеш втекти зі мною? - Що?
Ну, ми могли б поїхати звідси вдвох і нікому не казати.
Куди?
Я не знаю. Яка різниця? Просто кудись.
Я тут задихаюся.
Я все життя робив, що мені казали. Я більше так не можу.
Я більше не можу. Давай просто втечемо.
- Ти мене лякаєш. У тебе проблеми? - Немає у мене проблем. Це...
Дідько, що це було?
Гей, лікарю, ти де?
Ми знаємо, що ти тут. Твоя машина тут! Виходь, кажу.
Гей, чув? Виходь!
Що, в біса, відбувається?
Цей теж гомик.
- Ходімо з нами. Є питання. - Заспокойся. Що таке?
Ти місяцями робиш з нас дурнів.
Граєшся в доброго лікаря, а сам працюєш на них.
Заспокойся! Ти здурів?
- Йому «Аркасія» платить! - Що?
Щоб експериментувати над нами та дітьми!
Ви геть божевільні!
Відпустіть мене, дідько!
Зізнайся, що працюєш на них!
- Ні! - Припини це! Припиніть! Забирайтеся!
Не чіпай брата!
Припини, або я всіх вас заарештую.
- Ти не розумієш, що на кону! - Заарештуєш? Усі знають, тебе звільнили!
Один дзвінок, і ви всі опинитесь в камері.
Тож геть звідси!
Геть!
Усе гаразд?
Так, усе гаразд.
Дякую.
Сідай у машину. Треба поговорити.
Чекай. Що ти робиш?
- Не втручайся. - Серйозно?
Ромео, облиш.
Я подзвоню, гаразд?
Ми вже хвилювались, де ти є.
Думаю, той, хто хоче нас скривдити, колись вже переслідував Джульєтту.
Думаю, це жінка, на ім'я Амас, та...
Я перерив речі Джульєтти, її шкільні фото,
але не знайшов там Амас.
Ви про неї чули?
- Ні, але облиш. Ходімо обідати. - Не можу, Марі.
Я мушу знати. Збожеволію, якщо не дізнаюся.
- Впевнені, що не чули? - Можливо...
Не знаю, чи її звали Амас, та...
Я сюди прийшла незнайома дівчина. Хотіла поговорити з твоєю мамою.
- Джульєтта вже була в Парижі, пам'ятаєш? - Так. Це було дивно.
Дівчина була дуже наполеглива.
Розпитувала її адресу, та ми не дали.
Ви не знаєте, хто вона така?
- Ви б її впізнали? - Це було 25 років тому.
Що там з ними знову?
Рокс!
Я піду.
Усе гаразд?
Що відбувається?
Діти, будь ласка, всередині тримайтеся разом.
Дотримуйтесь позначеного маршруту.
Шахта складається з понад 150 км тунелів. Як бачите, це справжній лабіринт.
Можете ввімкнути свої маленькі лампи
і тихенько слідуйте за мною.
Ми входимо у справжню антрацитову шахту.
Алло?
Що?
Заспокойся, Ромео. Я не знала, що ти будеш з Арі!
Не думала, що ситуація вийде з-під контролю.
У антрацитових шахтах не влаштовують вибухи.
Бо шахтарі мають слідкувати за рівнем викидів вуглекислого газу.
У гірській породі є скупчення CO2,
що при звільненні можуть спалахнути і спричинити страшні пожежі.
Ой, ні...
Це ти, сонечко.
- Що ти робиш? - Там хтось є!
Я там когось бачив! У тунелі хтось є!
- Та то манекени. - Він ворушився!
Тут усюди манекени.
Давай наздоженемо групу. Ходімо. Швидше.
Унікальна мікробіота шахт Левіонни,
відома з 16 століття винятковою чистотою свого антрациту,
нині демонструє ще один скарб — Левія Борреліс.
Команда професора Бешлара, що вивчала її чотири роки,
тепер може стверджувати, що білок, який виробляє Левія Борреліс,
має протизапальні властивості, в 1200 разів потужніші за кортикостероїди.
«Аркасія» втілила цю сміливу надію в реальність, синтезувавши Левія Борреліс,
і зараз працює над першим препаратом на основі цього відкриття,
що революціонізує наш підхід до медицини.
«Аркасія». Глибоко в науці.
Я прихопив цей ролик, коли там працював.
Він для інвесторів.
- Це правда про бактерії в антрациті? - Так, це велике відкриття.
Хтозна, звідки у Бешлара виникла ідея вивчати екосистеми шахт,
та він знайшов справжній скарб.
- Ти колись бачив Бешлара? - Ні.
- Ні, він параноїк. - А твоя роль у цьому яка?
Вони зв'язалися зі мною невдовзі після мого повернення в Левіонну.
Хотіли провести клінічні випробування. Шукали волонтерів.
Просили прислати їм пацієнтів. Спершу я відмовився.
Тоді я дізнався про проблеми Еліаса і чутки навколо «Аркасії».
Вирішив, що можу дізнатися, що вони замислили.
Думаєш, це може впливати на народжуваність і вагітність?
Ні, я не знайшов нічого, що доводило б зв'язок.
Ні з Еліасом, ні з твоїм викиднем.
Але нещодавно я відчув там серйозну зміну настрою.
Вони всі знервовані.
Їхні експерименти передбачають відтворення бактерій за межами екосистеми шахти. Але...
не виходить.
Думаю, я бачила овець, що відчули це на собі.
Вони зроблять усе, щоб це приховати.
Без жартів.
Бешлар зібрав мільйони державних і приватних коштів.
Уяви, що буде, якщо в нього не вийде.
Радше, як далеко він готовий зайти?
Емма була однією з піддослідних.
Думаєш, вони її скривдили?
Дідько.
Це я схвалив її для клінічних випробувань.
Ми не знаємо. Саме тому ти маєш провести мене в «Аркасію».
Хтось має викрити Бешлара.
Що ти робитимеш? Приставиш йому пістолет до скроні?
Тебе охорона вижене, перш ніж встигнеш зайти.
Неприємно визнавати, та мама права.
Іноді варто перестати чемно просити.
Усім привіт!
Є хтось, хто мав п'ятірку з біології? Треба допомога.
Я Іная, з наукового інституту Яунде.
- Я Надін, медсестра на пенсії. - Чудово, дякую.
Я залогінився, бо мені нудно.
Це генетичні карти тканин.
Так, тут мої та батькові.
Хочу з'ясувати, чому в батька були наші старі аналізи.
Ми вже знали, що не сумісні для пересадки.
Ти сказала «для пересадки»?
Ти хвора?
Фігово. Вибач.
Дякую, але зараз не про це.
Аналізи твого батька не старі.
Бачиш останні цифри числового коду внизу?
Це дата.
А тепер порівняй з датою своїх.
Вони зроблені менш як два тижні тому.
Точно.
Тобто він переробив наші аналізи після прибуття в Левіонну?
Не певен, що все розумію, та я обожнюю таємниці.
Ясно. Ти під кайфом?
- Але ці аналізи не твого батька. - Що?
Я перевірила базу даних «Єврокорд».
Твій батько зареєстрований як донор органів. В нього перша негативна.
А в цих аналізах четверта позитивна група крові.
Генетична карта на його ім'я, але вона не його.
Ти впевнена?
Я виходжу, бо проводити тест ДНК під фальшивим іменем заборонено.
Як він це зробив?
Легко. Береш зразок волосся чи слини,
і шлеш у лабораторію під своїм іменем.
Він перевірив, чи я генетично сумісна з кимось, хто живе тут.
Але навіщо?
- Чорт, психлікарня не відповідає. - Можливо, зв'язку нема.
Саме коли я побачив Калеба?
Знаєш анекдот про психа і светр?
Ти серйозно?
Псих зустрічає друга-психа у потворному светрі.
Перший каже: «Чувак, у тебе такий крутий светр!»
Інший такий: «Щоб його зробити знадобилось дві вівці».
«Дві вівці? Ого, я не знав, що вівці...»
Обережно!
«Не знав, що вівці вміють в'язати».
Це пацієнт з лікарні.
- Доброго ранку, лікарю Форе. - Доброго.
Працюєте сьогодні?
Ні, сьогодні ні. Просто забув теку в кабінеті 816.
- Вам її не приносили? - Ні, вибачте.
Піду пошукаю.
Я когось покличу, щоб вас провели.
Гаразд.
Доброго ранку, у мене тут лікар Форе.
Ні, мабуть, я залишив її в 209. Я...
Пані та панове,
ласкаво просимо в майбутнє медицини.
Сьогодні ви тут, бо ви інвестували у божевільну мрію.
Мрію про людство, вільне від обмежень.
Ця мрія ось-ось стане реальністю,
та ми потребуємо вашої допомоги та щедрості в останній раз.
Сьогодні ми відкриваємо нову розвідувальну ділянку у шахті,
і я переконаний, що ми знайдемо те, що...
Професоре Бешлар!
І я переконаний, що там ми знайдемо відповіді, які шукаємо.
- Професоре! - Що?
Вибачте, та у нас проблеми з лікарем Форе.
Він скандалить і відмовляється йти.
Що з ним?
Виведіть його і відкличте доступ.
Так, пане.
Почнемо спочатку.
Ні. Я зовсім збився. Продовжимо пізніше.
Я у вас тут натупала.
Ви ж не проти?
- Викличте охорону. - Марно.
Вони зайняті. Ми вже це проходили, Мані.
Можна звати вас Мані?
Чи, може, краще «пан Деревко»?
Залиште нас.
Схоже, токсини вплинули на вас сильніше, ніж я думав.
Сходіть до лікаря.
Ми знайшли труп вашого батька в будинку біля озера.
Треба було лишити його там гнити.
Він забрав мене від мами, виростив серед тих простаків.
Я не маю стосунку до того фанатика.
Але ви приїхали сюди вивчати антрацит з шахт.
Це більше, ніж іронія. Це доля.
Калеб відчував, що в цих шахтах є щось могутнє.
Він створив примітивний ритуал.
Я довів його користь через науку.
Незалежно від супутніх жертв? Зрештою, не такі ви вже й різні.
Що стається, коли наука чинить вам опір?
Знищуєте експеримент і починаєте знову?
Ось що сталося з Еммою Марсе?
Це звинувачення у вбивстві?
Їй встановили чіп для контролю життєвих показників.
Її ще навіть не лікували.
Професоре Бешлар, ви потрібні негайно.
- Що відбувається? - Все погано. Це команда доктора Редмана.
- Що сталося? - На них напали.
Там щось є.
Вибачте, чи є місце в лікарні, де можна подивитися відеокасету?
- Я не знаю. Запитайте на рецепції. - А рецепція де?
Юна леді!
Я врятував кілька касет і телевізор із вітальні.
Встановив у своїй майстерні.
Усе гаразд. Туди ніхто не проходить.
Я часто ходжу сюди відпочити.
Я вже не молодий!
Приємно так просто побалакати.
Мене от звуть Іда, і в мене завжди з собою електрошокер.
Просто ділюся цікавим фактом.
КІМНАТА САНТЕХНІКА
Тут вся класика!
«Міцний горішок»,
«Роккі», «Цілісно-металева оболонка»...
Якість незрівнянна. Це як вініл, Їхня цінність лише зросте.
- У мене є своя касета, дякую. - Правда? А що там?
«Брудні танці».
Розширена версія.
Тоді я вас залишу.
Добре, дякую.
Ти сказала, що перед смертю Роксан
переживала за твої стосунки з Калебом.
Схоже, вона вважала, що ваші стосунки були надто емоційними.
Ви через це посварилися?
Вона не хотіла, щоб я з ним бачилась.
Та справа була не в цьому.
Джульєтто, Калеб здійснив над тобою сексуальне насилля?
Ви не розумієте.
Він сказав, що зцілить мене.
Та це було надто...
Ай! Боляче!
Що зі мною відбувається?
- Джульєтто, у тебе відійшли води! - Що?
Ти вагітна!
Ні!
У нас немає часу їхати в лікарню!
Ні. Доведеться робити це тут. Ну ж бо, тужся.
- Лягай! Ну! - Я не можу...
- Ну ж бо. - Я не хочу!
Дитина виходить!
Ну ж бо, Джульєтто!
Давай!
Молодець!
- Поглянь, Джульєтто! - Ні, я її не хочу!
- Вона прекрасна. - Я її не хочу.
- Це дівчинка. - Заберіть її! Я не хочу її бачити.
Я не хочу...
- Заберіть її з собою. - Це дівчинка.
Заберіть її!
Треба їй допомогти!
Йду.
Відпустіть її!
Давай!
Їдь! Я розберуся!
Що ви тут робите?
Дякую.
Дякую. Усе гаразд?
Усе гаразд?
- Дякую. - Це справа рук Калеба?
Так.
Калеб Йоганссон небезпечний.
І він утік.
Чорт, я загубив телефон. Маю декого попередити. Це терміново.
Телефон он там.
За дверима.
Так?
- Привіт, Ідо, це я. Де ти? - У лікарні.
Слухай, я в психлікарні. Калеб утік.
Калеб?
Так...
Здається, тато порівняв його генетичну карту з моєю.
Що? Ні, чекай, ти не розумієш, що я кажу!
Калеб втік. Хтозна, куди він прямує.
Обережно там, добре? Зустрінемось якомога швидше.
Ні!
Відчиніть! Не чіпайте його! Ні!
Ні, не роби цього, дідько! Не чіпайте! Зупиніться!
Відчиніть двері! Пустіть його!
Ну ж бо, відчиняйся!
Темрява зникла, та вона може повернутися.
Моя віра не підпускає її.
Моя віра в нього.
Віра в нього?
В мого пророка.
У нього є місія. Щось важливіше за нас.
Справді?
Що це за місія?
Брат і сестра мають бути знищені, щоб відновити баланс у світі.
Справді?
Знаєш...
я маю де в чому зізнатися.
Я теж у нього вірила. Вірила, що він
може полегшити страждання світу.
Та...
насправді страждання ніколи не зникають повністю.
Твій пророк збився зі шляху.
Він не зміг виконати свою місію.
Багато років тому я зрозуміла,
що мій обов'язок — ширити наше послання надії.
Скоро ми всі будемо вільні.
Переклад субтитрів: Бурштина Терещенко