Ne! Přestaň, kurva! Nech ho být!
- Co se děje? - Můj táta!
- Je tam Caleb Johansson. Šílenec! - Klid.
Ublíží mu!
Přinesu klíče! Zůstaňte tady. Nedělejte to!
Tati!
- Probral se. - Pane? Pane, slyšíte mě?
- Je vzhůru. Běž pro doktora. - Je pryč.
Ustupte, prosím.
Uklidněte se, pane.
- Je to holčička. - Nechci ji vidět! Já nechci!
Odneste ji. Já ji nechci. Nejde to.
Musíte nám nechat kopii klíče.
Máte to ve smlouvě.
V případě požáru musí mít hasiči přístup všude.
Kdy se pro to vrátíte?
Nevím, ale budu platit každý měsíc. Bankovním převodem.
Ověřte si to se šéfem.
Jsem tu jen víkendy, abych splatila zdravotní školu.
Zavolám mu. Už musím jet, čeká mě dlouhá cesta.
Ten je maličký. Jak se jmenuje?
Je to holka. Jmenuje se Ida jako moje babička.
O čem se s vámi místní radili?
Bolest je všude stejná.
Člověk sní o tom, že je bůh, ale žije jako šváb.
A to je zdroj utrpení.
Věčný koloběh neúplnosti.
Ale...
Já přináším úlevu.
Dokážu uzdravit lidstvo, které se ničí vlastní rukou.
Juliette je naše budoucnost.
Porodí novou rovnováhu světa.
Světlo a temnotu.
Každý z nás se rozhoduje.
Příběh pokračuje. A přesto se uvnitř nás...
Juliette je volná.
V jejím lůně se spojí světlo a temnota, aby vedly svět.
Juliette...
...každý den, nikdo nesmí zůstat sám.
Všem musíme nabídnout pomocnou ruku.
Zbytek cesty ujde každý sám.
Všichni musíme čelit vlastním stínům.
Musím zkontrolovat jeho stav.
Je to lékařský zákrok. Počkáte venku?
Vy jste jiná sestra.
Prý máme společného přítele.
Jara Gatsiho.
Chcete se mu pomstít za to, co vám udělal?
Mám informace, které by vás mohly zajímat.
Dám vám je, když mi pomůžete.
ANTRACIT: TAJEMSTVÍ SEKTY
Tudy!
Vydrž.
Šlo o útok sečnou zbraní. Co se tam stalo?
- Já nevím. Nemám tušení. - Co se tu sakra děje?
Byla to nehoda. Používáme výbušniny ve starých tunelech a...
Nehrajte si se mnou. Už mám dost lží.
Caleb měl pravdu. V těch dolech něco je.
Někdo! Musíme je zastavit!
Máme hodně práce. Promiňte.
- Bachelarde! - Postarejte se o to.
- Musíte mi pomoct! - Prosím vás...
Dobře, chápu.
Myslím, že je to vážné. Ale ona k vám nechce, doktore!
Nepřizná, že je úplně mimo. Už nevím, co dělat.
Není nějaký způsob...
jak ji donutit, aby se šla léčit?
- Gio, já... - Sklapni.
- Budu u bratra. - Počkej!
Podle psychiatrické léčebny v Isère
se Caleb Johansson stále pohřešuje.
Místní by měli být velice opatrní, jde o potenciálně nebezpečného pacienta.
Pokud ho uvidíte, nepřibližujte se k němu a okamžitě volejte policii.
Počkej, zastav!
Ido, jsi v pořádku?
Hej, Ido!
- Stalo se tátovi něco? - Nesahej na mě!
Co se děje?
Nechápu to.
Řekni mi, co se děje, Ido.
Ta VHSka, kterou táta nosil u sebe...
- Juliette... - Co je s ní?
- Byla těhotná. - Cože?
Nevěděla to.
Porodila a můj táta byl u toho.
Můj táta...
který není můj táta.
Prostě to dítě vzal a odešel.
- Chápeš, Jaro? - Ne.
Nejsi moje sestra.
Viděla jsem to. Viděla jsem ten porod.
Nevěřím ti.
Solal s ní dělal rozhovor. Byla...
Bylo to strašný.
My jsme strašný! Celej můj život je lež.
Do toho ty a já...
Nemůžu.
Už tě nikdy nechci vidět. Odjíždím.
Caleb mi řekl, že jsem výjimečná.
Co se tu povídá?
Že do něj byly všechny holky zamilované,
že jsme dělaly věci...
Co tu vyváděla?
Co to...
...come and plant your flag,
don't go burn another bridge.
Co je?
Když nechceš mluvit, aspoň mě vyslechni.
Nepleť se do toho, Roxane.
Je to s tebou vážné.
Musíš si o tom promluvit.
Přestaň. Vůbec nevíš, o čem mluvíš!
Ale vím.
Vím.
Calebe, konečně.
Už měsíce sním o tom, že vás poznám.
Kvůli vám jsem tuhle práci vzala.
Měl byste být na svobodě
a vést svět.
Jak vám mám pomoct?
Jsem vám k službám.
Šetři dechem a šetři i můj sluch.
Jsem na správném místě.
Sem mě má pošetilost zavedla.
Ne.
Nesmíte pochybovat, já jsem tu pro vás.
Chci vás milovat a následovat.
Udělám pro vás cokoliv.
Horlivost a nevědomost...
dva pilíře modlářství.
Horlivá jsem.
Tisíckrát ano.
Ale nevědomá?
Tohle jsou vaše rozhovory.
Všechny jsem je viděla. Znám je nazpaměť.
Já vás znám, Calebe.
Znám vaše schopnosti. Vaše učení. Svět vás potřebuje.
Pomůžu vám zase být sám sebou.
Dej mi pokoj.
Už tě nechci nikdy vidět.
Švábi.
Nic než švábi.
Horliví a nevědomí.
Švábi.
Nic než švábi.
Nevzpomínám si, co se stalo.
Vím, že jsem odcházel z garáže, volala mi Ida
a pak mám úplně černo.
Je pravda, co Ida říkala?
Že ji Juliette porodila a vy jste si ji prostě vzal?
Nic jsem neplánoval, prostě se to stalo
a já udělal, co se dalo.
Juliette...
byla naprosto ztracená.
Mluvil jsem s dívkou, která měla úplně ploché břicho.
Byla ještě dítě. A najednou byla v šoku.
Nechtěla to dítě, ani se na něj nemohla podívat.
Moje žena se roky snažila otěhotnět.
Nevím, co mě to popadlo.
Nemyslel jsem.
Mohl jste to Idě říct.
Jak by jí pomohlo,
kdyby věděla, že její matka byla nešťastná puberťačka?
Že nad ní její otec měl plnou kontrolu?
Že byl její guru,
a možná i něco horšího.
Měla právo to vědět.
A já taky.
Už jsem tvou matku nikdy neviděl. Nevěděl jsem, že existuješ.
Chtěl jsem, aby Ida měla normální dětství.
Normální život.
Tak proč jste se vrátil do Lévionny?
- Proč jste se vrátil k vyšetřování? - Nevrátil.
Přijel jsem kvůli Idě. Je nemocná a nechce pokračovat s chemoterapií.
Caleb Johansson byl moje naděje na transplantaci.
Biologický otec má 50% šanci, že bude kompatibilní.
A?
Ida prý transplantaci nepotřebuje. zachránit ji může jen její víra.
Ten test odmítl.
I tak jsem kompatibilitu ověřil,
ale vyšla negativně.
A co já?
Možná jsem kompatibilní já.
Než mě napadli, byl jsem u tvé rodiny.
Nejdřív jsem šel k tvému strýci a tetě
a pak jsem tě chtěl kontaktovat.
Počkat. Cože?
Vy jste tetě a strýci tohle všechno řekl?
Tvého strýce jsem neviděl. Zrovna na farmě nebyl.
Mluvil jsem s jeho ženou.
To není možné.
- Marie to věděla, a nic mi neřekla? - Řekla, že už o tom nechce nikdy slyšet
a odmítla mi pomoct.
Chtěla, abych tě nechal na pokoji.
Marie?
Ne!
Ne! Marie!
Když jste přišel, bylo odemčeno?
A nikoho jste neviděl?
- To je strýc. - Mám mu to říct?
Ne.
Udělám to sám.
Dobře. Ale večer dorazte na stanici, sepíšeme s vámi protokol.
Moc mě to mrzí.
Co jsi přišel, všechno se posralo.
Ty tvoje otázky o matce a o sektě.
Už to bylo za námi, a ty ses v tom zas začal hrabat.
A Marie zaplatila za tebe!
Ne.
Měli jsme tolik před sebou.
Nabídli jsme ti domov,
rodinu.
Ale tobě to nestačilo.
- Vypadni. - Počkej.
Jsi jako tvoje matka.
Neuvědomuješ si následky.
Vypadni odsud! Běž!
Ale ne!
Tvé dary a všechny tvé znalosti budou uvnitř mě!
Juliette není nic.
Já porodím tvého dědice.
Já!
STÁTNÍ POLICIE
Napsala jméno „Enola“?
Tak se tu nikdo nejmenuje. Víš, co to znamená?
Co přede mnou ještě tajíš?
Jen chci zjistit, kdo to tvé tetě udělal.
Co je tu k smíchu?
Takže konečně hodláš dělat svoji práci?
Emma umřela, tys neudělal nic.
Kdybys hnul zadkem, moje teta by ještě žila.
Je to moje vina?
Tvůj strýc si to nemyslí.
Kdybys od začátku vyložil karty na stůl
a nehrál si s kámošema na detektivy,
tvoje teta by žila.
Užíváš si to?
Hraješ si na velkýho poldu.
- Budu dělat, že jsem to neslyšel. - Naser si! Tos slyšel?
Vypadni.
Vypadni!
- Uklidni se. - Pusť mě!
Dobře, stačilo! Pusťte ho.
Na. Vypadni. Zmiz. To bude nejlepší.
Padej!
- Kam jdeš, kámo? - Spím u Huga. Ahoj!
Počkej. Upadla ti baterka.
- Kde je babička? - V obýváku. Musím jít, jdu pozdě.
- Žádný blbosti! - Dobře!
Jo...
NAŠE DĚTI JSOU V NEBEZPEČÍ
ZAMOŘENÍ
Vyrobíme další transparenty.
Letáky jsou dobré, ale potřebujeme transparenty.
Ahoj, zlato.
Dobrý? Máte se?
Vincent s kámošema mě zmlátěj, a ty je zveš na kafe?
Už jsem se ti omluvila!
Ale možná to něčemu pomohlo.
Hari není dobrý. Neměl bys mu věřit.
Posloucháš se vůbec?
- Jak daleko tohle zajde? - Až do konce! Nemáme na výběr.
Dnes ráno z Arcacie odjely dvě sanitky.
Byli tam ranění, a nikdo neví, co se stalo.
Tak proč se rozčilujete, když o tom nic nevíte?
Protože to ututlají jako vždycky!
Když nic neuděláme,
příště v těch sanitkách budeme my nebo naše děti.
Copak nevidíš, že to dělám pro vás?
Od té doby, co tu je laboratoř, se dějí hrozné věci.
Malý Elias, potrat tvojí sestry, ta mrtvá dívka...
Všechno se musí vrátit do starých kolejí.
Do starých kolejí?
Starý dobrý časy, kdy byla v horách sekta, co?
Kdy tu všechno zavřelo? Když mě mlátili, protože jsem teplej?
Tohle chceš, mami?
- Vždycky to tu bylo prohnilý! - Přestaň!
Já už na tuhle díru seru. Odcházím.
Jasně, uteč od povinností. To by ti šlo.
Podívej se na sebe!
Tady je vchod do tunelů muzea.
Děsně kecáš.
- Já nic neviděl. - Protože jsi šel s ostatníma.
V těch dolech někdo bydlí. Uvidíte, že nelžu.
Možná to byla krysa nebo netopýr.
Ne.
Byl to někdo s divnou maskou a černýma očima.
Co když je to Černá Madona?
Víš, co říkají horníci.
Když ji uvidíš, tak umře někdo, koho máš rád. Možná Louane!
Sklapni.
- Jdeme. Nic tu není. - Já nelžu!
Říkám vám, že tu někdo je! Uvidíte.
Titouane!
Klídek, po pár metrech se podělá strachy.
Bylo by to mnohem snazší, viď?
Špatný načasování. Teď nemám náladu.
Můžete odejít?
Nemůžu se soustředit!
Co kurva chcete?
Máme práci.
Společně musíme obnovit rovnováhu světa.
Tak začněte! Dohoním vás.
- Nepřibližujte se, nebo... - Neskočíš.
Protože v hloubi duše víš, jak jsi důležitá.
Izolovat psychicky zranitelnou osobu,
získat si ji lichotkami a laskavostí a slíbit jí mimořádný osud...
Jste guru jak z učebnice.
Taky mi řeknete, že mě vyléčíte, když někomu rozbiju hlavu?
Uzdravení je dáno jen těm, kteří projdou zkouškou.
Ti, kteří odmítnout vzít cizí život a obrátí se ke světlu.
Ostatní jsou odsouzeni k věčné temnotě.
Znám své schopnosti, jejich rozsah
i jejich hranice.
- Nemůžu pro tebe nic udělat. - Fajn!
Stejně jsem jenom zrůda.
Žiju si zrůdnej život.
V rodině plný zrůd.
Vůbec jsem se neměla narodit!
Jsem jen chyba v Matrixu.
- Tak ty chceš zemřít? - Ano.
Dobře.
Nejsi žádná chyba.
Jsi jeho jediná naděje.
O čem to mluvíte? Čí naděje?
Tvého bratra.
Tebe smrt nepronásleduje.
Jeho ano.
Jara?
Jen ty ho můžeš zachránit.
Zapomněl sis...
Je tu Roméo?
Ne, nevím, kde je.
Pojď dál.
Co to je?
Případ, na kterém pracuju.
O Emmě?
Mimo jiné.
Ověřuju jednu teorii.
Jakou teorii?
Ahoj.
- Co tu děláš? - Měl jsi pravdu.
Taky se tu dusím.
A jestli jsi to ráno myslel vážně,
a já doufám, že jo, jinak je to trapas...
Chci prostě říct, že...
Taky chci odejít. S tebou.
A začít znovu někde jinde.
- Tak. - Teď není vhodná chvíle.
Přišlo mi, že někoho slyším.
Dobrý den, paní Faureová.
Dobrý večer.
Mami, pamatuješ si Roméa?
Samozřejmě!
Nevěděla jsem, že se zase bavíte!
Tos mi neřekl, Hari.
Dáš si s námi večeři?
Ne. Roméo má něco na práci a...
- Vůbec ne. - Ale ano.
Moc rád se přidám.
Skvělé. Pojď dál.
Děkuju.
Hari, broučku!
S Emmou jste se rozešli přímo tady.
Asi 100 metrů od vstupu do dolu.
Ano.
Jean-Pierre Paillet zmizel 14. července 2011.
Jeho vycházková hůl se našla tady, 50 metrů od jiného vstupu do dolu.
Armelle Lemaîtrová zmizela v roce 2014. Poslední fotku vyfotila na téhle skále.
A přímo tady je vchod do dolu.
Vždycky když máme informace o místě zmizení,
je vchod do dolu poblíž.
Co tím chceš říct?
Že se v dolech schovává vrah?
Ráno byli v tunelech napadeni pracovníci Arcacie.
Byl to masakr.
A tím neskončil.
Jak to myslíš?
Přišel pro Marii.
Cože?
Zabil ji.
Našel jsem ji, měla obličej od antracitu.
Jako Emma.
To nechápu. Proč Marie?
Myslím, že hledal mě.
Je to všechno moje vina.
Je to moje vina, že je mrtvá!
Slibuju ti, že toho hajzla chytíme.
Počkej. Přestaň.
Co je?
Já nemůžu.
Nejde to.
To jsem já!
Otevři, musím s tebou mluvit!
Proč mi nezvedáš telefon? Volal jsem ti snad 25krát.
Marie byla zavražděná a mám starost o Jarovu dceru.
Co s Jarem? A co je s mojí dcerou?
Erwane...
Mluvím s tebou! Co je s Maliou?
Náš syn Titouan
si hrál s kamarády v dole, šlo o nějakou výzvu.
A tohle našel v jednom z tunelů. Malia, to je tvoje dcera?
Mobil. Dej mi mobil. Rychle!
- Haló? - Haló, Anaïs? Kdo je tam?
Můžete se identifikovat, pane?
Identifikovat? Já jsem Jaro Gatsi.
Jsem Anaïsin bývalý. Maliin otec.
Je s vámi moje dcera?
Zavolali nás na místo činu.
Muž je mrtvý a žena v kritickém stavu.
Právě ji odvezli do nemocnice.
Ale žádné dítě jsme nenašli.
Pane?
Vzali ji. Přivedli ji sem.
Jestli je tvoje dcera vážně v dole,
povolám všechny posily a najdeme ji, ano?
Jeskynní záchranáři o tom ví, budou tu do tří hodin.
Jeskynní záchranáři? Moje dcera je v dolech!
Na to nemám čas! Musíme jít! Kde Titouan našel ten přívěsek?
Našel ho v tunelu u Ruisseau.
Nemůžeš tam jen tak. Je to bludiště! Nedostaneš se ven!
Jaro, počkej! Má pravdu.
Jsou to kilometry tunelů. Ztratíš se!
Tys mi řekla, že v dolech je vrah a má moji dceru!
Tak co mám asi dělat?
Jen si vezmu vybavení. Půjdu s tebou. Počkej na mě.
Co děláš? Je to sebevražda, to přece víš!
Vyrostla jsem tu. V dolech se vyznám.
Ne.
Jen zdržíš záchrannou operaci. Nebuď pitomá. Zůstaň tady!
Aspoň máš důvod mě zavřít do blázince.
Promiňte, jestli obtěžuju...
Kdepak, to já tě pozvala.
Pro tři máme víc než dost.
A ráda tě vidím.
Tolik jsi vyrostl.
Je z tebe pěkný mladý muž.
- Můžu vám nabrat? - Ano, díky.
Už na střední jsi byl velmi zdvořilý.
Matka tě vychovala dobře. A sama, to není snadné.
O tom já něco vím.
Škoda, že jste se přestali bavit, když šel Hari studovat medicínu.
Dobře, že se vaše cesty znovu zkřížily.
Když s tebou má osud plány,
nic s tím nenaděláš.
Viď, drahoušku?
Ano.
Čekáme někoho?
Ne, to je jen starý zvyk. Nevšímej si toho.
Vzpomínka na jiný život.
Jsou to obyčejná slova.
Slova, která říkáme bez rozmyslu každý den,
aniž bychom si uvědomili jejich hlubokou pravdivost.
- Řídí existenci nás všech. - Hele, to je táta.
- Životy všech. Celého lidstva. - Táta.
Odjakživa. Ta slova jsou „temnota“ a „světlo“...
Táta.
Na počátku časů byly temnota a světlo totéž.
Udržovaly svět v rovnováze.
Malio!
Do háje.
Kudy půjdeme?
Najdeme ji.
Tohle je poprvé, co zmizelo dítě.
Používají ji jako návnadu. Neublíží jí.
Ty to nechápeš. Caleb mi řekl, že Malia je jejich cíl!
„Plameny se vrátí pro tvé potomky.“
Začali mou matkou, zkusili mě, a teď mají moji dceru.
Musíme ji najít, nebo ji zabijí.
A...
Je v ústavu po dnešku všechno v pořádku?
Ano.
Už se to uklidnilo.
Všechny pacienty máme zpátky.
No, skoro všechny.
Nakrájíš sýry, zlatíčko?
Já už jsem plný, díky, bylo to skvělé.
Dej si sýr.
Nezlob se na něj. Jen trucuje.
Myslím, že tě má vážně rád.
Ale...
ví, co je pro nás všechny nejlepší.
Co tím myslíte?
Přece sám nevěříš, že jsi mého syna hodný.
Hari zachraňuje životy.
A podívej se na sebe.
Jsi bezvýznamná nicka, co nikdy nevytáhla paty z rodné hroudy.
Máš dva zablešený čokly a chtěl jsi být mistr motorkář.
Vážně sis myslel, že s tebou odejde?
Že opustí své povinnosti i mě?
Slyšíš?
Hari...
krájí nám sýr jako hodný kluk, protože to po něm maminka chtěla.
Dobře ví, o čem si spolu povídáme.
Taky ví, že ti dám jednu šanci teď odejít
a zapomenout na něj.
Jestli máš rozum, tak tu nebudeš, až se vrátí.
Nikdo tu už 30 let neuklidil.
V hloubi duše víš, že mám pravdu.
Tak nás ušetři rozpaků
a sebe ponížení.
Byl to jen úlet.
Nic vážného.
Myslíš, že jsem blbá? Já tě znám.
Chtěl tě odvést od tvé mise.
Ty jsi světlo.
Ty jsi strážce rovnováhy.
Je konec. Je pryč. Už ho neuvidím, slibuju.
Nemůžeš se nechat takhle rozptylovat.
Jsi příliš důležitý.
Omlouvám se. Odpusť mi.
Co mi to děláš?
Teď, v rozhodující chvíli? Samozvanci jsou připraveni zaútočit.
Promarnili jsme dost času.
Máme práci.
Musíš se vrátit k učení a znovu najít cestu.
O zbytek se postarám já.
Je to pravda...
beru je na okraj propasti.
Ale nemůžu si vybrat za ně.
Toho, kdo si vybere lásku, čeká klid a uzdravení.
Toho, kdo si vybere jed, čeká šílenství a rozklad.
Je to nejspíš zřejmé.
I ten, koho zdrtil neklid života.
I ten, kdo se má za bezvýznamného,
kdo se zmítá v zákrutech vlastní existence.
Nemají ponětí, že každý jednoho dne přidá na váhy.
Přidá svou trošku na váhy, které vyvažují svět.
Pokud je v našich srdcích přijmeme a přivítáme,
stanou-li se součástí našeho života,
pak nebude nikdo muset zůstat pozadu.
Každému musíme podat pomocnou ruku.
Ale zbytek cesty jde každý sám.
Každý z nás musí čelit vlastní temnotě.
„Jsem dítě proroka.“
Jsem dítě proroka.
Jsem dítě světla.
Jsem dítě temnoty.
Jsem dítě světla.
Ode mě vzejde zázrak.
Ode mě vzejde oběť.
Bez temnoty není světla.
Bez světla není temnoty.
Jsem čisté světlo.
Jsem čistá temnota.
- Život za život. - Život za život.
Malio!
To je přírodní jeskyně.
V dolech jich pár je.
Slyšíš to?
Poslouchej.
- Ne! - Sakra.
To je Malia?
Ne.
Do háje.
Poznávám je.
To je Armelle Lemaîtrová. Ztratila se v roce 2014.
Mathieu Tibis, rok 2012.
Měla jsem pravdu. Už léta je tu vrah.
Všichni jsou tady.
- Co je? - Za tebou!
- V pořádku? - Jo.
Gio!
Erwane! Tys přišel!
Teď nás můžou zavřít oba. Musíme pryč, než se vrátí.
Ne, mohl bys trefil plynovou kapsu, je to nebezpečné.
- Pomoz mi. - Pojď.
Do háje.
Jsi zraněná. Ukaž.
Musíme tě dostat do nemocnice.
Co děláš?
Musím najít svoji dceru.
- Pošleme posily. - Opatrně.
Tak vstávej, opři se o mě.
Tady to je.
Pojď, jestli chceš, aby tvůj bratr žil.
„První krev, již dítě temnoty prolije, bude její vlastní.
Jakmile z ní bude žena, může začít plnit svou povinnost.“
- Ne! - „Stane se temnotou
a bude navždy žít v ještě hlubší tmě.“
Ne! Pusť mě!
„Taková je vůle proroka pro jeho děti.
Ony budou udržovat svět v rovnováze.
Na každý zázrak dítěte světla
odpoví dítě temnoty obětí.
On životy zachrání,
ona je bude brát.“
- „Život...“ - Za život.
Hari?
Měl jsi odejít.
Teď se ho zbav.
Bojovník za rovnováhu světa, proti chaosu
a nepokoji.
Překlad titulků: Antonie Dědečková