Nu! Oprește-te odată!
Nu, lasă-mi tatăl!
- Ce e? - Tatăl meu!
- Caleb Johansson e nebun! - Calmați-vă!
O să-i facă rău!
Merg să iau cheia! Stați, nu aveți voie!
Tată!
S-a trezit...
- S-a trezit! - Domnule, mă auziți?
- S-a trezit. Chemați doctorul! - A plecat...
- Tată! - Înapoi, vă rog!
Calmați-vă, domnule!
- E fetița ta. - Nu vreau s-o văd! Nu vreau!
Luați-o de aici! N-o vreau, nu pot...
Trebuie să ne lăsați o copie a cheii.
Scrie în contract.
Pompierii trebuie să aibă acces în caz de incendiu.
Când veniți să le luați?
Nu știu, dar o să vă plătesc lunar prin transfer bancar.
Trebuie să vorbiți cu șeful.
Eu vin doar în weekend, fac postliceala sanitară.
O să-l sun. Trebuie să plec, am drum lung.
Ce mic e! Cum îl cheamă?
E fetiță. O cheamă Ida, ca pe bunica mea.
De ce vă cereau localnicii sfatul?
Suferința e aceeași peste tot.
Omul visează că e zeu, dar trăiește ca un gândac.
Asta e sursa suferinței lui.
Ciclul veșnic al nedesăvârșirii sale.
Dar...
16 MAI 1994
...eu le-am adus alinare.
Știu să vindec omenirea care s-a îmbolnăvit singură.
Juliette e viitorul nostru.
Pântecul său va reda lumii echilibrul.
Lumină și întuneric.
Fiecare dintre noi alege.
Povestea continuă. Și totuși, înăuntrul nostru...
17 MAI 1994
Juliette e liberă. În pântecul ei,
întunericul și lumina se unesc pentru a călăuzi lumea.
Juliette...
...în fiecare zi, deci nimeni nu trebuie lăsat în urmă.
Trebuie să le întindem mâna.
Restul drumului îl parcurgem singuri.
Fiecare trebuie să înfrunte propriile umbre.
Îi verific semnele vitale.
E o procedură medicală. Puteți aștepta afară?
Nu ești asistenta obișnuită.
Am auzit că avem un prieten comun.
Jaro Gatsi.
Vreți să vă răzbunați pe el?
Am informații care v-ar putea fi utile.
Dacă mă ajutați, vă întorc favoarea.
ANTRACIT MISTERUL SECTEI ÉCRINS
Pe aici!
Fii tare!
A fost un atac cu o armă albă. Ce s-a întâmplat acolo?
- Nu știu, habar n-am. - Ce naiba se întâmplă?
A fost un accident teribil!
Amplasăm explozibil ca să redeschidem tuneluri...
Nu mă luați de proastă! Lăsați minciunile!
Caleb avea dreptate, e ceva rău în mină.
Ba cineva! Trebuie să-l oprim!
- Avem multe pe cap. Ne scuzați! - Bachelard, te rog!
Rezolvați!
- Ajută-mă! - Doamnă, vă rugăm...
Bine, am înțeles.
Cred că e grav. Dar nu vrea să vă vadă, dr. Fisher!
Nu recunoaște că a luat-o razna. Nu știu ce să fac.
Nu știu, e vreo cale...
s-o internăm cu forța?
- Gio, eu... - Taci!
- Mă duc la fratele meu. - Stai!
...la spitalul de psihiatrie din Isère,
Caleb Johansson e încă dat dispărut.
Localnicii trebuie să fie foarte precauți. Individul e potențial periculos.
Dacă îl vedeți, nu vă apropiați de el și anunțați imediat poliția!
Stai, oprește!
Ida, ești bine?
Ida!
- Ce e? A pățit ceva tatăl tău? - Nu mă atinge!
Ce se întâmplă?
Nu înțeleg nimic.
Zi-mi ce se întâmplă, Ida!
Caseta video din rucsacul tatălui meu, pe care o căra mereu după el...
- Juliette... - Ce e cu ea?
- Era însărcinată. - Ce?
Nu știa.
A născut și tata era acolo.
Tatăl meu...
nu e tatăl meu de fapt.
A luat copilul și a plecat.
- Înțelegi, Jaro? - Nu.
Nu ești sora mea.
Am văzut-o...
Am văzut-o născând.
Nu te cred.
Solal îi lua interviu, iar ea...
A fost grotesc.
Noi suntem grotești. Toată viața mea e o minciună.
Iar acum, noi doi...
Nu mai suport.
Nu mai vreau să te văd. Plec de-aici!
Caleb mi-a zis că sunt specială.
Și oamenii ce spuneau?
Că toate fetele care mergeau acolo erau îndrăgostite de el
și că făceam lucruri...
Ce mi-a făcut?
Ce e asta?
Vino să-ți înfigi steagul
Nu mai arde un pod
Ce?
Știu că nu-mi vorbești, dar ascultă-mă!
Nu mă mai sâcâi, Roxane!
E prea grav ce ți se întâmplă. Trebuie să vorbești despre asta.
Termină! Nu știi ce vorbești.
Ba da, știu.
Știu...
Caleb, în sfârșit!
De luni de zile visez să te cunosc!
Pentru tine m-am angajat aici.
Ar trebui să fii liber,
să călăuzești lumea.
Cum să te ajut?
Sunt la dispoziția ta.
Scutește-ți gura și scutește-mi urechile!
Sunt acolo unde mi-e locul.
Aici m-au adus rătăcirile mele.
Ba nu...
Ai îndoieli, dar sunt aici pentru tine,
să te iubesc și să te urmez.
Fac orice pentru tine.
Zelul și ignoranța...
cei doi stâlpi ai idolatriei.
Zeloasă, da!
De o mie de ori „da”.
Dar ignorantă?
Interviurile oferite jurnalistului.
Le-am văzut pe toate, le știu pe dinafară.
Te cunosc, Caleb.
Îți cunosc puterile și învățăturile.
Lumea are nevoie de tine!
Lasă-mă să te ajut să te regăsești!
Lasă-mă în pace!
Nu vreau să te mai văd niciodată.
Gândaci...
Numai gândaci.
Zeloși și ignoranți.
Gândaci...
Numai gândaci.
Nu-mi amintesc nimic.
Țin minte doar că am ieșit din parcare, Ida m-a sunat...
și totul e în ceață apoi.
E adevărat ce a zis Ida?
Că Juliette a născut-o și dv. ați luat-o în secret?
N-am plănuit nimic, așa a fost să fie.
Am făcut tot ce am putut.
Juliette...
era complet pierdută.
Vorbeam cu o fată cu burta complet plată, aproape...
Aproape o copilă. Apoi, brusc, era în stare de șoc.
Refuza copilul, nici măcar nu se uita la el.
Soția mea încercase ani de zile să rămână gravidă.
Nu știu ce m-a apucat, n-am gândit.
Puteați să-i spuneți Idei.
Cum ar fi ajutat-o să știe
că mama ei era o adolescentă instabilă și nefericită?
Că tatăl ei îi controla total mama?
Că era gurul ei și poate chiar mai rău?
Avea dreptul să știe.
La fel și eu.
N-am mai văzut-o pe mama ta, nici nu știam că exiști.
Am vrut doar să-i ofer Idei o copilărie normală,
o viață normală.
Și de ce v-ați întors la Lévionna?
- De ce v-ați reluat ancheta? - N-am reluat nimic.
M-am întors pentru Ida. E foarte bolnavă și refuză chimioterapia.
Caleb Johansson era singura mea speranță.
Fiind tatăl ei biologic, are 50% șanse să fie compatibil.
Și?
A zis că Ida n-are nevoie de transplant și că numai credința o poate salva.
A refuzat testul.
Le-am verificat totuși compatibilitatea, dar rezultatul a fost negativ.
Dar eu?
O să fac testul, poate sunt compatibil.
Vorbisem cu familia ta când am fost atacat.
Fusesem la unchiul și mătușa ta și voiam să te contactez.
Stați! Ce?
Le-ați zis totul unchiului și mătușii mele?
Nu l-am văzut pe unchiul tău, nu era la fermă.
Dar am vorbit cu soția lui.
E imposibil!
Marie știa și nu mi-a zis?
Mi-a spus că nu mai vrea să audă despre asta
și a refuzat să mă ajute.
Voia să fii lăsat în pace.
Marie?
Nu!
Marie!
Nu!
Ușa era descuiată când ați ajuns?
Și n-ați văzut pe nimeni?
- E unchiul meu. - Să vorbesc cu el?
Nu.
- Eu trebuie s-o fac. - Bine.
Vă așteptăm la secție diseară, să vă luăm declarația oficială.
Îmi pare foarte rău.
De când ai venit aici, ai agitat spiritele
cu întrebări despre mama ta și sectă.
Lăsaserăm totul în urmă, dar tu ai dezgropat totul.
Marie a plătit pentru asta!
Ba nu.
Mai aveam multe de trăit.
Te-am primit în casă...
în familia noastră.
Dar nu ți-a ajuns.
- Pleacă de aici! - Stai...
Ești exact ca mama ta.
Nu te gândești la consecințe.
Pleacă de aici! Valea!
Nu!
Darurile și toate cunoștințele tale sunt în mine!
Juliette nu e nimic.
Eu o să-ți nasc moștenitorul.
Eu!
POLIȚIA
„Enola”, numele scris?
Nu e nimeni cu numele ăsta aici. Ai idee ce înseamnă?
De ce îmi ascunzi lucruri?
Vreau doar să găsesc vinovatul.
Ce te amuză?
Te-ai hotărât să-ți faci treaba?
N-ai făcut nimic după moartea Emmei. Dacă te mobilizai, mătușa mea era vie.
Deci e vina mea?
Unchiul tău e de altă părere.
Dacă erai sincer cu mine de la început
în loc să faci pe detectivul,
mătușa ta era vie.
Îți place, nu?
Să ai autoritate într-o văgăună.
- Mă prefac că n-am auzit. - Du-te-n morții mă-tii! Ai auzit?
Șterge-o!
Afară! Valea!
- Calmează-te! - Dați-mi drumul!
Gata, ajunge!
Lăsați-l!
Ține! Valea!
Ai face bine s-o ștergi!
Valea!
- Unde te duci, puștiule? - Dorm la Hugo. Pa!
Stai! Ți-a căzut lanterna.
- Unde e bunica? - În sufragerie. Plec, am întârziat!
- Fără prostii! - Da!
Da, sigur...
COPIII NOȘTRI SUNT ÎN PERICOL
POLUANT
Trebuie să mai facem pancarte.
PERICOL TOXIC
Pliantele sunt bune, dar ne mai trebuie semne.
Bună, scumpule!
Ce faci? Toate bune?
Vincent și tovarășii lui m-au bătut și tu îi inviți la cafea?
Mi-am cerut deja scuze!
Dar poate că ți-au făcut un bine.
- Hari nu e sincer. Să nu-l crezi! - Tu te auzi?
- Mamă, până unde o să mergeți? - Până la capăt, n-avem de ales!
Două ambulanțe au plecat azi de la Arcacia.
Oamenii au fost răniți și toți tac.
- De ce vă agitați dacă nu știți nimic? - Fiindcă iar mușamalizează totul!
Dacă nu facem nimic,
noi sau copiii noștri ajungem data viitoare în ambulanțe.
Scumpule, nu înțelegi că pentru voi fac asta?
S-au petrecut numai atrocități de când au deschis laboratorul.
Micuțul Elias, avortul spontan al surorii tale, biata fată moartă...
Trebuie să înceteze și totul să fie ca înainte.
Ca înainte?
Ca pe vremuri, când era o sectă pe munte, nu?
Când s-au închis minele?
Când m-au bătut că sunt poponar?
Asta vrei, mamă?
- E un sat putred. - Termină!
Futu-i! M-am săturat de rahatul ăsta, plec.
Așa, fugi de responsabilități! Ești expert la asta.
Uită-te la viața ta!
Pe aici! Duce la tunelurile miniere ale muzeului.
Ce mincinos ești!
- N-am văzut nimic în mină. - Ai urmat turul.
E cineva în mină. Să vedem dacă sunt mincinos!
O fi fost un șobolan sau un liliac.
Nu.
Era cineva cu o mască ciudată și ochi negri.
Dacă e Fecioara Neagră?
Știi ce spun minerii.
Dacă o vezi, cineva drag ție va muri.
- Poate Louane. - Taci, idiotule!
- Să mergem! Nu e nimic aici. - Nu mint!
Chiar e cineva aici!
O să vedeți.
Titouan!
Stați liniștiți! Merge 20 de metri și se pișă pe el.
Ar fi mult mai ușor, nu?
Prost moment! Sincer, n-am chef.
Puteți să plecați?
Nu mă pot concentra!
Ce naiba vreți?
Avem treabă.
Trebuie să restabilim împreună echilibrul în lume.
Haideți! Vă ajung din urmă.
- Nu vă apropiați... - N-o să sari.
În adâncul sufletului, știi cât de importantă ești.
Izolează individul vulnerabil psihologic,
cucerește-l prin flatare și bunătate, promite-i un destin extraordinar...
Tipic unui guru desăvârșit!
Apoi îmi spuneți că mă vindecați și îmi cereți să sparg capul cuiva?
Vindecarea se acordă doar celor care trec testul.
Cei care refuză să ia viața cuiva și se întorc spre lumină.
Ceilalți sunt condamnați la întunericul etern.
Îmi cunosc amploarea puterilor, dar și limitele lor.
- Nu te pot ajuta. - Cu atât mai bine!
Oricum sunt doar o ciudată,
cu o viață de ciudată,
dintr-o familie de ciudați!
Nu trebuia să mă fi născut!
Sunt doar o eroare în Matrix.
- Deci vrei să mori? - Da.
Foarte bine.
Nu ești o eroare.
Ești singura lui speranță.
Despre ce vorbiți? A cui speranță?
A fratelui tău.
Nu pe tine te urmărește moartea.
Ci pe el.
Pe Jaro?
Numai tu îl poți salva.
Ți-ai uitat...
Roméo nu e aici?
Nu, nu știu unde e.
Dar intră!
Ce sunt toate astea?
Un caz la care lucrez.
Despre Emma?
Printre altele.
Verific o teorie.
Ce teorie?
Bună!
- Ce cauți aici? - Ai dreptate.
Și eu mă sufoc aici.
Dacă vorbeai serios azi-dimineață...
Sper că da. Altfel, o să fie foarte stânjenitor...
Voiam să-ți spun că...
și eu vreau să plec.
Cu tine.
Și s-o iau de la capăt în altă parte.
- Iată! - Nu e momentul potrivit.
Mi s-a părut mie că aud voci!
Bună seara, dnă Faure!
Bună seara!
Mamă, îl mai știi pe Roméo?
Desigur!
Nu știam că ați reluat legătura.
Ai păstrat secretul, Hari.
Iei cina cu noi?
Nu, Roméo are treabă...
- Ba chiar deloc. - Ba da.
Nu, aș fi încântat.
Perfect! Intră!
Mulțumesc!
Hari, puiule!
Când te-ai despărțit de Emma, erați chiar aici,
la nici o sută de metri de mină.
Bine.
Jean Paillet a dispărut pe 14 iulie 2011.
Bastonul i-a fost găsit aici, la nici 50 de metri de mină.
Armelle Lemaître a dispărut în 2014.
Ultima poză cu ea e pe această stâncă.
Uite! E o intrare în mină chiar aici.
Fiecare dispariție s-a produs în apropierea unei intrări în mină.
Ce vrei să spui?
Că e un criminal în mină?
Niște cercetători au fost atacați azi într-un tunel.
A fost un masacru.
Nu s-a oprit acolo.
Cum adică?
A venit după Marie.
Ce?
A fost omorâtă.
Am găsit-o cu antracit pe față, ca pe Emma.
Nu înțeleg. De ce Marie?
Cred că mă căuta pe mine.
Băga-mi-aș! E numai vina mea.
E vina mea că a murit!
Jur că îl prindem pe ticălos!
Stai! Oprește-te, te rog!
Ce e?
Nu pot să fac asta.
Nu pot.
Eu sunt, Erwan!
Deschide, e grav! Trebuie să vorbim.
Unde ți-e telefonul? Te-am sunat de 25 de ori!
Marie a fost ucisă. Îmi fac griji pentru fiica lui Jaro.
Cum adică? Ce e cu fiica mea?
Erwan...
Cu tine vorbesc! Ce e cu Malia?
Titouan, fiul nostru,
a intrat cu prietenii lui în mină, i-au lansat o provocare.
L-a găsit într-un tunel.
Malia e fiica ta, nu?
Telefonul tău. Dă-mi telefonul! Repede!
- Alo? - Alo, Anaïs? Cine sunteți?
Vă puteți identifica, domnule?
Cum adică? Mă numesc Jaro Gatsi.
Sunt fostul lui Anaïs, tatăl Maliei.
Fiica mea e acolo?
Suntem la locul unei crime.
Un bărbat e mort și o femeie e în stare critică.
Tocmai am dus-o la spital, dar nu am găsit niciun copil.
Domnule?
Au luat-o...
Au adus-o aici.
Dacă fiica ta chiar e în mină,
chem toate întăririle din zonă ca s-o caut, bine?
Salvatorii din Peșteră sunt în misiune, dar vin repede.
Poftim? Fiica mea e într-o mină!
N-am timp să aștept, haide! Unde a găsit Titouan colierul?
Într-un tunel de pe Strada Ruisseau. Dar nu poți intra acolo!
E un labirint! N-o să mai ieși!
Stai! Are dreptate. Sunt kilometri de galerii, o să te pierzi!
E un ucigaș în mină și mi-a prins fiica!
Ce ai vrea să fac?
Stai să-mi iau echipamentul! Vin cu tine. Așteaptă-mă!
Ce faci? E sinucidere curată, știi bine!
- Am crescut aici, știu minele. - Nu!
Strici operațiunea de salvare. Lasă prostiile, stai aici!
Ai motiv să mă internezi.
Regret dacă vă deranjez...
Nici vorbă! Eu te-am invitat să rămâi.
E destulă mâncare.
Și mă bucur să te văd.
Ce mare te-ai făcut! Ai devenit un bărbat chipeș.
- Vă servesc? - Da, mulțumesc.
Și în liceu erați foarte politicoși.
Mama ta te-a crescut bine. Nu e ușor să fii mamă singură.
Știu ce spun.
Păcat că ați pierdut legătura când Hari a plecat la medicină!
Dar important e că vi s-au intersectat iar drumurile.
Când soarta are planuri,
nu i te poți opune.
Nu-i așa, scumpule?
Ba da.
Mai așteptăm pe cineva?
Nu, e doar un vechi obicei. Ignoră-l!
O amintire dintr-o altă viață.
Sunt cuvinte foarte simple.
Cuvinte pe care le folosim zilnic fără să ne gândim,
ignorând adevărul profund din acestea.
- Ele guvernează existența tuturor. - Uitați! E tata.
- Viața tuturor, a întregii omeniri. - Tata!
Dintotdeauna. Cuvintele sunt „întuneric” și „lumină”...
Tata!
La începutul timpurilor, întunericul și lumina erau una.
Tata!
Mențineau lumea în echilibru.
Malia!
La naiba!
Încotro?
O s-o găsim.
E prima dată când dispare un copil.
O folosesc ca momeală, n-o să-i facă rău.
Nu înțelegi! Caleb mi-a zis că Malia e o țintă.
„Flăcările o să-ți înghită urmașii.”
Au început cu mama și îmi vânează fiica acum.
Dacă n-o găsim rapid, o s-o omoare!
Și...
E totul în regulă la ospiciu după incidentul de dimineață?
Da.
S-au calmat apele. Ne-am recuperat toți pacienții.
Mă rog, aproape pe toți.
Pregătești tu platoul cu brânzeturi, scumpule?
- Eu nu mai vreau, mulțumesc. - Gustă niște brânză!
Te rog să-l ierți, e puțin îmbufnat.
Cred că te place foarte tare.
Dar...
știe ce e mai bine pentru noi toți.
Cum adică?
Cum ai putut crede că ești demn de fiul meu?
Hari salvează vieți.
Și uită-te la tine!
Un nimeni care nu și-a părăsit satul natal.
Cu două javre cu purici și cu aspirații de campion.
Chiar credeai c-ar fi plecat cu tine?
Că și-ar fi abandonat responsabilitățile și pe mine?
Auzi?
Hari...
pregătește cuminte platoul, așa cum i-a cerut mama.
Și știe prea bine că purtăm această discuție.
Știe și că-ți dau o șansă să pleci chiar acum
și să-l uiți pentru totdeauna.
Dacă ai minte-n cap, dispari până se întoarce el.
Nu s-a mai făcut curat aici de 30 de ani.
Știi în sinea ta că am dreptate.
Așa că scutește-ne pe noi de această rușine
și pe tine de o umilință.
A fost o aventură.
Nimic serios.
Mă iei de proastă? Te cunosc.
Voia să te îndepărteze de misiune.
Tu ești lumina.
Tu păstrezi echilibrul.
Gata, a plecat. N-o să-l mai văd, promit.
Nu te poți lăsa distras așa.
Ești prea important.
Îmi pare rău. Iartă-mă!
Îmi faci asta acum?
Suntem într-un moment crucial, uzurpatorii sunt gata să atace.
Am pierdut destul timp.
Avem treabă.
Trebuie să reiei învățăturile și să-ți regăsești calea.
Mă ocup eu de restul.
E adevărat...
Îi duc la marginea prăpastiei.
Dar nu pot alege pentru ei.
Cel care alege iubirea primește pace și vindecare.
Cel care alege otrava primește nebunie și putreziciune.
Și probabil că este evident.
Chiar și cel care a fost zdrobit de viață.
Cel care crede că a devenit neînsemnat,
rătăcind în încâlceala propriei existențe.
Însă nu știe că are și el rolul său.
Își va aduce contribuția în marele echilibru mondial.
Dacă acceptăm asta, dacă o primim în inimile noastre,
dacă devine parte din viața noastră,
atunci nimeni nu va mai fi lăsat în urmă.
Trebuie să întindem mâna către toți.
Dar restul drumului îl parcurgem singuri.
Fiecare trebuie să-și înfrunte întunericul.
„Sunt un copil al profetului.”
Sunt un copil al profetului.
Sunt un copil al luminii.
Sunt un copil al întunericului.
Sunt un copil al luminii.
Eu voi înfăptui miracolul.
Eu voi înfăptui sacrificiul.
Nu există lumină fără întuneric.
Nu există întuneric fără lumină.
Nu sunt decât lumină.
Nu sunt decât întuneric.
O viață pentru alta.
Malia!
E o peșteră naturală.
Există câteva în mină.
Auzi?
Ascultă!
- Nu... - La naiba!
E Malia?
Nu.
La naiba!
Îi recunosc.
Armelle Lemaître, dispărută în 2014.
Mathieu Tibis, din 2012.
Am avut dreptate.
Un criminal se ascunde aici de mult.
Sunt toți aici.
- Ce? - În spatele tău!
- Ești bine? - Da.
Gio!
- Erwan, ai venit! - O să ne internăm împreună.
Haideți, să nu se întoarcă!
Nu, stai! Să nu lovești o pungă de gaz, e periculos.
- Ajută-mă! - Vino!
La naiba!
Ești rănită. Arată-mi!
Rahat! Trebuie să mergem la spital.
Ce faci?
Îmi caut fiica, n-am de ales.
- Trimitem întăriri. - Ai grijă!
Hai, ridică-te! Ține-te de mine!
Am ajuns.
Vino cu mine ca să-ți salvezi fratele!
Primul sânge vărsat de copilul întunericului va fi al ei.
Odată devenită femeie, își va putea începe misiunea.
Ea însăși va deveni întuneric și va trăi într-un întuneric și mai profund.
Asta e voia profetului pentru copiii săi.
Așa vor menține lumea în echilibru.
Cu fiecare miracol al copilului luminii,
copilul întunericului va răspunde cu o jertfă.
El va salva vieți...
„...și ea le va lua.
- O viață...” - Pentru alta.
Hari?
Trebuia să pleci.
Acum, scapă de el!
Războinicul pentru simetria lumii
împotriva haosului
și a dezordinii.
Subtitrarea: Elena Băncilă