Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
V roce 2003 koalice vedená USA vstupuje do války s Irákem Saddáma Husajna.
Země je okupovaná.
Denně dochází k útokům na vojenské skupiny
a k únosům novinářů a humanitárních pracovníků.
Jako ostatní národy v koalici
i Itálie platí vysokou cenu, co se lidských životů týká.
Irácký odpor považuje západní svět za nepřátele.
BAGDÁD, 4. března 2005
Ahoj, Kiliane.
- Auto? - Připravené.
Toyota Corolla. Tady nejmíň nápadné.
Mám odznaky a satelitní telefony od Američanů.
- Pojedu jen já a Kilian. - Dobře.
Čísla jsou uložená.
- Kde to jsme? - Jižní Bagdád.
Tohle je Route Irish a Vernon je támhle.
Nicolo?
Jsme na cestě na místo setkání, pane řediteli.
Měli bychom dorazit za...
dvacet minut.
Až tam budeme, zavolám.
Dobrá. Tak tedy zatím.
Přistáli?
Jsou v autě. Jedou na místo setkání.
- Kam? - Al-Mansour.
Jedu do paláce Chigi.
Zapni výstražná světla, ať si nás všimnou.
Jsme tu o půl hodiny dřív.
Nicolo, to jsem já. Dostali jsme tip od informátora v Bagdádu.
Prý je místo setkání jinde.
Když tam půjdeme, padneme do léčky.
O 28 DNŮ DŘÍVE
- Tady jsou poslední věci. - A co v tom je.
Lyžařský boty. Proč?
Proč s sebou vždycky taháš věci, které si můžeme půjčit?
- Tak proč jsme je potom kupovali? - To si taky říkám.
Pojďme.
- Podáš mi to? - Měj se, Pepe.
No tak, jdeme.
A máme to.
Nezapomněli jsme nic?
Určitě? Tak dobře.
Jsme na místě.
BAGDÁD ― UPRCHLICKÝ TÁBOR
- Zdravím. - Dobrý den.
Doklady.
- Kdo to je? - Italská novinářka.
Pracuje pro spřátelený noviny. Il Manifesto .
Počkejte tady.
- Zaparkujte támhle. - Děkujeme.
BAGDÁD - AREÁL USA
Pozor, vojáci!
Jdeme, jdeme, jdeme!
No tak! Rychlejc!
Nemáme celej den! Pohyb, pohyb!
Ty bomby taví kůži, maso, svaly.
Zbudou jen kosti.
- Pojďme, Giuliano. Musíme jít. - Ano.
Viděla jste to na vlastní oči? Řekněte.
Giuliano, měli jsme hodinu a půl.
Musím jít, Giuliano!
Dobře, dobře, pojďme.
Barbaro, tady Giuliana. Mám trochu zpoždění.
Už jsi na obědě?
Já už jsem na cestě.
- Proč taky nemůžeme mít psa? - Budeme ho venčit.
Protože vím, jak to dopadne.
První měsíc se budete snažit, ale pak každé ráno budu muset já...
Říkám, že se o něho postaráme.
- Tati, no tak. - Slibujeme.
- Jo, slibujeme. - Sliby, přísahy.
Ne, moje kamarádka Francesca venčí svýho psa pořád.
Proč bych nemohla já?
Pane řediteli?
Nicolo, mám špatné zprávy. V Bagdádu unesli další novinářku.
- Jak je to dlouho? - Zhruba půl hodiny.
Potřebuju, abyste to vyřešil.
Pár hodin mi zabere, než se vrátím do Říma.
Chápu. Dorazte co nejdřív.
Dobře.
Omlouvám se. Dovolená se...
odkládá. Musím zpátky do kanceláře.
- A to znamená co? - Odkládá se?
Ale proč? No tak, řekni nám proč.
Problém v práci. Potřebují mě tam.
Prostě tě tam z ničeho nic potřebujou?
Teď mlčíš.
Proč s tebou nemůžeme nikdy nic naplánovat?
Všechno je tak tajemný. Nikdy nic nevysvětlíš.
- Nikdy ani slovo. - Silvi, stačí.
Takhle se s otcem nemluví.
Chápu, že je to důležité, ale mohl bys něco říct.
Aspoň dětem.
Probereme to pozdějc.
ŘÍM ― HLAVNÍ KANCELÁŘ IL MANIFESTA
- Haló? - Slyšel jsem, že Giulianu unesli.
Je to vážně pravda?
PARTNER GIULIANY SGRENOVÉ
Počkej, dám ti Pola.
Gabrieli?
Volá Pier. Doslechl se o Giulianě.
Přepoj mi ho.
ŠÉFREDAKTOR IL MANIFESTA
Piere?
Ahoj.
Jo.
Ověřili jsme to. Je to pravda.
Mrzí mě to.
Piere?
- Kde je Chiarini? - Ten je v Jordánsku.
Sežeň ho. Jeho kontakty by se nám teď mohly hodit.
Zavolám Pierovi nazpět. Neodpovídá.
Všichni ven!
Honem!
Dobře. Zdá se, že umíš arabsky.
Co? Já nerozumím.
- V televizi říkají, že mluvíš arabsky. - Já nerozumím.
V televizi! Mluvíš arabsky.
- Ne, nemluvím... - Jsi špion.
To rozhodně ne! Jsem novinářka! Přísahám. Já neumím arabsky...
Sklapni!
Běž tam.
Jestli mě chcete zabít, udělejte to hned.
Vím, že mě nepustíte. Viděla jsem vaše obličeje.
Udělejte to hned!
- Pohlídejte, že se Nicola nají. - Čau, děti.
Když je něco naléhavého, zapomíná i pít.
Dohlédnu na to.
Tak pa.
Bye.
Vidíš to? Usmívá se. Zkazí nám dovču a usmívá se.
Máme všechno?
ŘÍM ― FORTE BRASCHI, ÚSTŘEDÍ VOJENSKÉ ROZVĚDKY SISMI
Ze všeho nejdřív musíme najít kanál.
V minulých případech únosů se kanály neukázaly vždy jako validní.
A vy to víte, Nibbio. Baldoni je mrtvý.
U Baldoniho nebyl problémem kanál. To víte líp než já.
Nastaly problémy v komunikaci.
Kanály, které jsme použili, se vždy ukázaly jako validní.
Bude lepší lokalizovat vězení s pomocí CIA a přepadnout ho.
Já a můj tým můžeme jednat okamžitě.
Pokud je šance vyjednávat, vyjednávejme.
Souhlasím s Nicolou.
Pokračujte.
Takže ty jsi ji opravdu viděl?
Jo, před pár dny, když proběhla ta výměna.
-Vrátil jsem se do Bagdádu. - Takže jsi teď v Bagdádu?
Tajná služba chce, abych hned teď nasedl na letadlo do Říma.
- Proč? - Pro moje bezpečí.
Jsem na Středním východě už věčnost.
Možná jsem jediný, kdo má kontakty, aby se dostal k Giulianě.
Ale buď opatrný, jo?
Jo, Gabrieli, neboj se. Ozvu se, až něco vyhrabu.
Vyzkouším všechny cesty. Čau.
- Díky. - Není zač.
Zajdu si sbalit kufr
a za chvilku jsem u vás.
Díky.
Pojďme, co je nového? Jde sem šéf.
Nic nového. Ale všechno bedlivě sledujeme.
Jsem tady.
- Ahoj. - Pojďme si tu situaci shrnout.
Máme informace o pohybu ve čtvrti, kde Sgrenovou unesli.
Ve stejné oblasti unesli minulý měsíc novinářku Florence Aubenasovou.
- Kontaktovali jste francouzskou rozvědku? - Ano, ale žádné další informace nemají.
Co se stalo s jejím řidičem a tlumočníkem?
Ty dva ušetřili. Ten tlumočník je důvěryhodný.
Všichni novináři ho znají a věří mu.
Řidiče následně vyslechla CIA. Zdá se, že je čistý.
Použijeme sunnitský náboženský kanál jako u předchozích únosů.
Sežeň mi vůdce Uremy. Al Kubaisiho.
- Okamžitě se s ním spojím. - Pak mi ho předej.
Nicolo, je tady ještě něco.
KorespondentIl Manifesta , Chiarini,
Řekli jsme mu, aby se vrátil, ale vypařil se.
To jsme potřebovali.
Omero, zavolej Tiberovi, ať ho najde.
Jdu na to.
Určitě je to auto v pořádku?
Neříkej, že se o tebe nestarám, Ryane!
Nestěžuj si.
Nemám tě rád, Mohamede. Ani trochu!
Je dokonalé!
Uvidíš.
Haló?
Ahoj, Tibere, tady Omero.
Čau, Omero. Jak je?
- Dobře, díky. - Co potřebuješ?
Abys mi pomohl najít Stefana Chiariniho.
Pracuje jako novinář v Bagdádu.
Šlo by to? Je to naléhavé.
Okay, najdu ti ho.
DRUHÝ DEN UVĚZNĚNÍ
Jedna...
a dva.
- ...za poslední dva dny. - Výborně.
- Tady to je. - Děkuju.
Odnes to šéfovi.
Tady jsi. Je to kompletní? Je tam všechno?
Ano.
Pro tebe.
Tibero tvrdí, že je to bývalý sunnitský politik.
- Je členem stejné strany jak Sadám. - Dobře.
A taky máme další informace o té novinářce.
Z Piedmontu. Válečná korespondentka. Byla na těch nejhorších místech na světě.
- Má rodinu? Děti? - Ano, má partnera.
Ale její opravdovou rodinou je prý Il Manifesto.
Zapálená aktivistka. Velmi vychvalovaná bývalým šéfredaktorem, Parlatem.
- Kdo je šéfredaktor teď? - Gabriele Polo.
Ví vše o dělnících, politických problémech v továrnách i o odborech.
- Je tam i jeho telefonní číslo. - Dobře. Díky.
Řím vyjadřuje solidaritu s Giulianou Sgrenovou,
korespondentkou Il Manifesta , kterou unesli včera v Bagdádu.
Na Kapitolském náměstí se sešli přátelé, kolegové a mírové organizace.
Pět, šest tisíc lidí, kteří požadují okamžité propuštění novinářky.
Zářivé oči Giuliany Sgrenové shlížejí na Kapitolské náměstí,
které zaplnili přátelé, kolegové, pacifisté, dobrovolníci
i běžní lidé s jediným požadavkem: osvoboďte ženu míru.
Prosím, prosím!
Dejte mi papír, prosím!
Na psaní!
Prosím, potřebuju ho!
Čti tohle.
- Co je to? - Jediná kniha v domě.
V arabštině.
Říkala jsem vám, že arabsky nemluvím!
Ani nečtu!
Ahoj.
- Ještě jsi vzhůru? - Ty taky.
A co dělá on?
Usnul.
Jaká je situace?
Pořád jsme dost mimo. Nikdo se nepřihlásil k odpovědnosti.
Vlastně se jich přihlásilo dost, ale nikdo důvěryhodný.
Vypadáš unaveně.
Ty taky.
Pokračuju dál v práci, když ta naše dovolená padla.
Jedl jsi něco?
Jo, něco.
Pojď do postele.
Už jsi moc velký a neunesu tě.
Stoupni si a pojď.
Oči nechej zavřené, povedu tě.
- Dobrou noc. - Dobrou.
- Tati. - Ahoj.
Pojď se podívat na tohle.
Tyhle jsem neviděl už věčnost.
- Byla to hezká dovolená, co? - Přímo, úžasná.
Na takový dovolený už nejezdíme. Nemáš čas.
Zase si čas najdu.
Jen se nejdřív musím postarat o pár věcí.
Ty mezitím najdi místo, kde se dá parádně potápět.
- Už jsem ho našla. - Kde?
V Rudým moři, přeci. Nádhera.
A kdy je nejlepší období tam jet?
Proč?
- Kdy je nejlepší období? - Od září do října.
- Platí. - Jo, jasně...
- Říjen, Rudé moře. - Opatrně, ještě bych ti mohla uvěřit.
To bys měla.
- Říjen. - Slibuju.
- Prosím? - Dobrý den. Tady Nicola Calipari.
Vedu průzkumnou kancelář SISMI
a mám na starost únos Giuliany Sgrenové. Rád bych se s vámi sešel.
- Ano, kdy? - Klidně hned.
Jen si dám sprchu.
Jsem hned venku. Počkám.
Už jdu.
Hledáme kanál pro vyjednávání, ale není to snadné.
První dny po únosu jsou ty nejdelikátnější.
Pokud je unesený přečká, je pravděpodobné, že to přežije.
Proč mi to říkáte?
Protože musíme spolupracovat, abychom zachránili život Giulianě.
A to uděláme tak, že budeme sdílet informace.
Myslím, že děláte ve špatném oboru.
Proč myslíte?
Tajné služby fungují jako novináři. Díky informacím.
My je prozrazujeme, vy skrýváte.
- Jste žumpa informací. - To bývalo.
Teď už tolik ne.
Teď se snažíme zajistit bezpečnost.
A bezpečnost se posiluje jen šířením informací.
Alespoň tak to vidím já.
Vláda aktivovala krizovou jednotku.
Někdy budeme potřebovat mluvit i s vámi.
Ale pro tuto chvíli
a pro dobro Giuliany si nechejte tohle pro sebe.
Jistě. Noviny mezitím budou pokračovat v mobilizační kampani,
abychom dali únoscům vědět, že Giuliana není špionka.
To je přesně ten typ spolupráce, o kterém mluvím.
Děkuji.
Můžeme si tykat?
Ano, jistě.
Mám ještě jednu prosbu.
Přesvědč vašeho korespondenta v Bagdádu, Chiariniho, aby se vrátil do Itálie.
Dobře.
- Maestro! - Drahý profesore, co tě sem přivádí?
Tibere, nehraj to na mě.
Proč mě chce tajná služba zpátky v Itálii?
Jenom se snažím pomoct Giulianě
a získat podporu místních lidí.
To oni dobře vědí.
Ale taky vědí, že máš kanál pro získání informací o Sgrenové.
Ten politik.
Politik?
Se kterým ses sešel v kavárně.
To je jen přítel.
Myslíš, že jsem bagdádský hlupák?
Já vím o všem.
Dokáže ten kontakt najít nějakou cestičku k těm únoscům?
Nepracuje pro armádu.
On možná ne. Ale možná únosci dřív pracovali pro armádu.
Jsou oddaní Saddámovi.
A možná tam někoho zná on.
Možná, ale museli bychom ho přesvědčit.
Připomeň mu, že je Sgrenová přítel iráckého lidu.
Že je proti těm zatraceným Američanům, kteří se u nás doma chovají jako páni.
Stal se z tebe pravý Iráčan.
Tibere, jsem tady s Nibbiem. Mám vás nahlas.
Zdravím, pane. Jak se máte?
Mohlo by to být lepší. A vy?
Živořím jako všichni chudí, jak říkal můj táta.
Něco nového?
Zrovna jsem mluvil s Chiarinim.
Přes jeho kontakt by mohl zajistit možného prostředníka.
Na jaké úrovni?
Někoho, kdo by mohl vzít Chiariniho promluvit s únosci.
- Ale možná je to příliš nebezpečné. - Ne, ne, ne! Zastavte ho!
Nemůžeme poslat novináře, aby promluvil s teroristy.
Chiarini už má domluvenou schůzku s tím někým?
- Zdá se, zítra večer. - Ať vám řekne kde.
A já půjdu na tu schůzku místo něj.
Dobře, rozumím.
Chiarini, pojďme.
Itálie ti děkuje za tvůj kontakt a za tvoji práci,
ale říkají, že to není bezpečný.
Řekl jsem jim, že se vyznáš, ale je to moc riskantní.
Už pojď k věci.
Vezmeme tě na letiště a poletíš domů.
Ale se vší ctí.
Jedinou ctí je dělat moji práci správně, pomáhat lidem.
A vy mě o to chcete připravit.
Ne. Je to nařízení vlády.
Situace je příliš ošklivá. Všichni novináři musí odjet.
To chceš vážně skončit jako tvoje kolegyně?
Ty jsi byl vždycky džentlmen.
Opatruj se.
Ty taky.
- Tibero? - Nibbio!
Moc rád vás vidím.
Ten muž řekl Chiarinimu, že se jmenuje Tariq.
Domluvil tu schůzku ve čtvrti, kde se staví.
- Kdy? - Za čtyři hodiny. Mám jet s vámi?
Ano. A vezměte si foťák.
PÁTÝ DEN UVĚZNĚNÍ
- Co je? - Potřebuju mluvit s ženou.
Proč s ženou?
Mám ženský problém. Potřebuju mluvit s ženou, prosím.
Dobře, rozumím.
Jak jsem říkal. Znám lidi, co znají lidi.
Můžu vám najít kontakty, které hledáte.
Takže žádný skutečný kontakt nemáte.
- Jen plýtváte mým časem. - Počkat.
Věřte mi. Můžu se spojit s těmi, co drží tu ženu.
- Ale co z toho budu mít já? - Co byste chtěl?
Potřebuju dva generátory na zavlažování mých polí.
Všechno umírá. Kvůli válce. Kvůli Američanům.
Seženu ty generátory. Sejdeme se tady zítra, stejný čas.
- Tady ne. - Proč ne? Věřte mi.
Ne, já vám nevěřím!
Najdu si vás.
Jsem v hotelu Bahji.
Zdravím, Nibbio.
Ahoj, Claytone. Všechno v pořádku?
Všechno je fajn. Díky za zeptání. Pozdrav Petera.
- Ahoj, Petere! - Ahoj.
Půjdeme si sednout do hotelu? Můžu vás pozvat na něco k pití.
Ne, díky, v práci nepiju. Je to neprofesionální.
Fajn. Tak... co je? Co mi potřebujete říct?
Lokalizovali jsme vězení tý novinářky. Možná.
Možná? Co to znamená "možná"? Předáváte mi informaci nebo...
Že bys měl možná počkat,
než uděláme to, co je potřeba udělat.
Možná ti ušetříme zbytečná rizika.
O mě se nebojte.
Asi jsem našel stopu. Jen potřebuju čas a osvobodíme ji.
Jsme CIA, kámo. Jsme rychlejší a ty to víš.
- Vy znáte polohu? - Ano.
- Odkud ji máte? - Od jednoho teroristy. Je tady.
Na něco jsem se tě ptal, ty parchante jeden!
Řekni mi, kde to je!
Dost! Vzdávám se! Prosím! Dost! Řeknu vám to...
Slyšels, co tam řekl?
Řekl, kde ji drží v zajetí. To ti nestačí?
Ne. Mučený muž vám řekne, cokoli mu řeknete.
Slyšíš to?
Starej Nibbio má esa v rukávu, jak vidím. Fajn. Poslouchám.
Nemám nic jistého, ale přepadení je nebezpečné.
Navíc, kdybyste si tím byli jistí,
nedávali byste si načas. Hned byste jednali.
Prostě a jednoduše. Stejně jako v minulosti.
Přesně. Jen tě informujeme, kámo. Nic víc.
To je od vás milé, ale nedělejte mi problémy, dobře?
Nepokazili byste to poprvé.
Už jsem skoro tam. Můžete s tím nesmyslem přestat?
Nicolo, už bys měl vědět, že já a Peter
o těchhle věcech nerozhodujeme. Mám svázaný ruce.
Počkejte venku.
Tady jsou vložky, šampon a kartáček.
Tady, použít a neušpinit.
Kdo jste?
- Převlečte se a dejte si tohle. - Jak se jmenujete?
Můžete mi říkat Karima.
Pokud tady budete dlouho, přinesu další oblečení.
Počkat!
Chystají se mě zabít?
Zatím ohledně vás nic nerozhodli.
Pojďme! Jdeme!
První místnost zajištěná.
Američani jsou bezohlední.
Jak jsem čekal, přepadení nevyšlo.
Vyplašili únosce a ti se pak mohli rozhodnout,
že rukojmí zabijí.
Co budeme dělat teď?
To nevím.
Náš člověk se nám měl ozvat, ale už jsou to hodiny.
Řekl bych, že ta cesta je zavřená.
Poslal jsem jeho fotku. Prověřili jste ho?
Ano, ale zjistit jméno se nám nepodařilo.
- Nicolo, tady Omero. - Mluv, Omero?
Pamatuješ si toho policejního kapitána okrsku Hamra?
No jasně, Hassan.
Musíme zjistit, jestli se ho taky nezbavili.
Byl jeden z mála Sunnitů, co měli ještě práci.
Je to nápad. Ověřím to. Jestli tam je, zajdu za ním.
Dobře. Měj se.
Pojďme, lidi.
Omluvte mě.
Na shledanou.
- Zdravím. - Zdravím.
Díky, že jste přišel tak rychle.
- Co pro vás můžu udělat? - Potřebuju pomoct, Hassane.
Hledám tady toho muže.
Měl by vlastnit farmu. Možná někde za městem. Najdete ho?
Proč ho hledáte?
Z důvodu, o kterém by Američané neměli vědět.
V Bagdádu neuděláte nic bez jejich vědomí. To víte.
Nemají to vědět. Neříkejte jim to.
Já nevím, Nicolo.
Jste jeden z posledních Sunnitů na vaší pozici.
Nechcete něco udělat pro váš lid?
Chtěl bych, samozřejmě. Ale tohle?
Poslyšte, vím, že je váš syn vážně nemocný.
Vím, že je léčba tady obtížná. Spousta věcí chybí.
Nechtěl byste ho vzít do Itálie do dětské nemocnice
Bambin Gesù v Římě,
jedné z nejlepších na světě?
Nemůžu odtud odjet. Nepustí mě z Iráku.
Vím, že nemůžete, ale vaše žena ano.
Může tam jet a zůstat s ním, dokud se nezotaví.
O všechno se postarám, žádný strach. Znáte mě.
Prosím, Hassane. Pomozte mi ho najít.
Tariqu!
Jak jste mě našel?
Máme pár společných přátel. Poslyšte...
Ne, nechci vás poslouchat.
Tariqu, poslouchejte mě, prosím.
Útok na ten dům včera v noci nebyla práce Italů.
Neměli jsme s tím nic společného.
Ano, měli. Vy a Američani jste jedno a to samé.
Sehnal jsem vám generátory a můžu zajistit vykopání studny.
A kdo říká, že to opravdu uděláte?
Nikdo. Mé slovo. Zajistím vám vodu a elektřinu, věřte mi.
To, co se stalo v noci, se už nestane.
Musíte jim říct, že jsme připravení vyjednávat,
ale k tomu potřebujeme něco konkrétního.
Fotku. Video by bylo ještě lepší.
Ale musíte jednat rychle a hned.
- Dejte mi dva dny. - Ne, můžu vám dát jeden.
Máte 24 hodin, pak se vracím do Itálie.
Domluveno?
Domluveno.
SEDMÝ DEN UVĚZNĚNÍ
- Tohle obléct. - Co ode mě chcete?
Odveď ji támhle.
Musíte požádat vaši vládu, aby stáhla vojáky. Vaším jazykem.
Ale já jsem jenom novinářka z malých novin.
Proč by mě poslouchali?
Protože musí pochopit, že válka pokračuje.
Protože i my Iráčané máme právo bojovat. Osvobodit naši zemi,
tak jako ve Vietnamu a Alžírsku.
Na odpor má právo každý člověk, s tím souhlasím.
Je mi jedno, jestli souhlasíte. Dělejte, co říkám.
Dovolte mi poslat vzkaz nejen vládě,
ale všem silám bojujícím proti válce. Možná pak mě budou poslouchat.
Dobře. Natáčej.
Jsem tady od konce ledna,
abych dosvědčila stav zdejší populace, umírající každý den.
Tisíce lidí nemají žádné jídlo, světlo, ani vodu.
Prosím vás, ukončete okupaci.
Žádám o to italskou vládu.
Žádám italský lid, aby vyvinul tlak na vládu.
Tito lidé už nesmí dál takhle trpět.
Stáhněte vojska z Iráku. Pomozte mi.
Prosím, pomozte mi.
Proste svého manžela. Svou rodinu.
Ne, já nechci. Prosím! Nestačí to?
Nekomentujte naše požadavky. Musíte dělat, co vám přikážeme.
Nechápete, že váš život visí na vlásku?
Piere, pomoz mi.
Vždycky jsi při mně stál ve všech mých bitvách.
Ukaž všem moje fotky dětí zasažených kazetovými pumami.
I žen.
Spoléhám se na tebe. Jsi moje jediná naděje, Piere.
Prosím tě, pomoz mi.
Prosím.
- Těší mě. Nicola Calipari. - Pier Scolari.
Posaďte se, prosím.
Žádám o to italskou vládu.
Žádám italský lid, aby vyvinul tlak na vládu.
Tito lidé už nesmí dál takhle trpět.
Stáhněte vojska z Iráku.
Pomozte mi.
Piere, pomoz mi.
Vždycky jsi při mně stál ve všech mých bitvách.
Piere, prosím, pomoz mi.
Ukaž všem moje fotky dětí zasažených kazetovými pumami.
I žen.
Spoléhám na tebe. Jsi moje jediná naděje, Piere.
Prosím tě, pomoz mi.
Videa, jako je tohle, nikdy nepomůžou
se stažením vojsk.
Ti únosci vědí, že tímhle toho nikdy nedosáhnou.
Tak proč to dělají?
Aby dokázali, že je rukojmí naživu, a aby otevřeli kanál.
Ale mohli byste nám pomoct.
A jak?
Giuliana mluví o kazetových pumách a o fotkách
žen a dětí, které ty pumy zasáhly.
Ano, publikovali jsme je ihned po bombardování Hilly.
Tak je zkuste publikovat znovu.
- Ty stejné fotky? - Ano.
Únosci i Giuliana budou vědět, že jsme ten vzkaz dostali
a brzy s námi navážou kontakt.
Piere, buďte silný.
Přivezeme ji domů.
JEDNA Z NÁS
Tibere, mluvte.
Jasně, díky.
Máme podrobnosti o schůzce.
Speciální jednotka DIGOS.
Viděli jsme to video. Je to důkaz, na který jsme čekali.
Ale chybí nám prostředník. Návrh na schůzku, ne?
Právě jsme dostali návrh od jednoho z našich zdrojů.
- Z Bagdádu? - Ano, ale schůzka bude v Dubaji.
- V Dubaji? S kým? - To nám zatím neřekli.
Jen že se sejdeme v přístavu. Molo číslo pět.
A vám přijde tato schůzka bezpečná?
Ne.
Ale momentálně je to naše jediná cesta.
DUBAJ
Tady je.
Jeď.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Děkuji.
Vítejte v Dubaji.
Mé jméno je těžké na výslovnost.
Můžete mi říkat pan Simbel.
- Dával byste přednost angličtině? - Ano, děkuji.
Opravdu plně zastupujete vaši zemi?
Samozřejmě. Jsem generál italských ozbrojených sil
a jsem tady jménem mé vlády.
Dejte si čaj.
Děkuji.
Musím jít. Je čas modlitby.
Povězte mi něco o paní Sgrenové. Má se dobře?
Později vám odpovím na cokoli, ale modlitba nepočká.
Zahide, Kiliane, nejste tu potřeba.
Počkejte dole.
Citron nebo mléko?
Utěšuje mě vědět, že je Giuliana Sgrenová v pořádku,
ale cena výkupného je velmi vysoká.
Nemám rád výraz "výkupné".
Tak zvolte lepší.
Výměna.
Platí. Cena výměny... je velmi vysoká.
Možná.
Ale to, co Iráčané platí za tuto válku,
je nekonečně víc a mnohem víc bolestivé.
A k tomu to katastrofální rozhodnutí Američanů
vyřadit Sunnity z politické scény
a sestavit vládu pouze z Šíitů
všechno komplikuje.
Třeba já. Jsem Iráčan
a Sunnita.
Byl jsem významný manažer.
Rád bych se účastnil nového demokratického života Iráku
a místo toho jsem tady v exilu,
aniž bych spáchal nějaký zločin.
Říkáte mi to všechno,
protože byste se rád vrátil na politickou scénu vaší země?
Říkám vám něco víc, pane.
Říkám vám, že by Itálie mohla být
politickým prostředníkem pro Sunnity.
Mohla by vyjednávat mezi námi a Američany.
Pokud by k tomu došlo, hned bychom mohli zastavit útoky,
únosy a všechno ostatní.
DVANÁCTÝ DEN UVĚZNĚNÍ
Osvoboďte Giulianu! Osvoboďte Giulianu!
Svobodu pro Giulianu Sgrenovou a irácký lid
Haló?
Zdravím, Gabrieli. Jsem tady na demonstraci.
Kde jsi?
Stojím nalevo od tebe.
Už jdu.
Ahoj.
Přišel jsem tě informovat, že vyjednávání už začalo.
- Opravdu? - Ano.
- Tak tomu říkám novina. - Ale nevyzraď ji.
Ano, ano, chápu.
Problém je v tom, že únosci chtějí
kromě peněz i politickou kompenzaci.
A ty?
Co si o té kompenzaci myslíš?
Je to nezbytné.
Dokud se Sunnité cítí vyloučení, žádný mír nebude.
- Američani s tím souhlasí? - Ne.
Podle nich je snazší mít pod kontrolou rozdělený arabský svět.
OSVOBOĎTE JI
Díky za informace.
Pochod za chvíli začne. Půjdeš?
Ne.
Ale dcera možná přijde, i když jsem jí to zakázal.
Vsadím se, že na 99.9% neposlechne.
Čau.
Ahoj.
vidím, že jsi mě poslechla.
Ne, neposlechla. No a?
Co je za problém?
Problém je, že jsem řekl, ať nechodíš.
- Proč ne? Bylo to moc nebezpečný? - Ano, mohlo to být nebezpečné.
Ty mi chceš vykládat o nebezpečí?
Já vím, co děláš, tati. Nemá cenu se takhle chovat.
Nežiju na jiný planetě. Sleduju televizi. Všechno to chápu.
Co to má společného s...
Hodně. Účastí v průvodu jsem se podílela na osvobození té ženy.
Zásah a ponor?
Já už se topím.
Co je tak vtipného?
Nedospívají dnešní děti moc rychle?
- Já v jejím věku tak chytrý nebyl. - Já byla už rozumná.
Dívky jsou vždycky napřed.
Ta věc s ženami. Ve všem jsou nejlepší. Vzdávám se.
- Je to žena, měl bys rezignovat. - Žena?
V osmnácti ještě není žena. Je to pořád dítě.
ČTRNÁCTÝ DEN UVĚZNĚNÍ
Dobře, počkám.
Modlili jste se.
Ano. Vy se nemodlíte?
Ne, nemodlím.
Z jakého důvodu?
Protože nevěřím v žádného Boha.
Protože jste komunistka? Jak říkají v televizi?
Ne, kvůli tomu to není.
Fajn. Dojedla jsem. Díky.
Zkuste to dojíst.
Ale... dokonce i Itálie chce mír. Za to vám ručím.
Přednesl jsem váš postoj těm nejvyšším,
ale pozice vlády je velmi jasná. Nemůžeme být váš prostředník.
To naše vláda udělat nemůže, nicméně...
Vaší vládě chybí odvaha.
Ale, možná, bych vám mohl zařídit pas.
Vysvětlete mi to.
Pas, abyste přijel k nám, dělal přednášky,
pěstoval vztahy a hájil zájmy Sunnitů.
Pas by byl zajímavé řešení.
- A peníze. - A samozřejmě peníze.
Ale v tuto chvíli musí být ta částka nižší.
Váš finální požadavek?
Zatím zůstávají u původního požadavku, 12 milionů dolarů.
Jsem si jistý, že se mi to podaří snížit. Ale otázka politického uznání zůstává.
Žádné uznání pro ty, co unáší novináře a podřezávají jim krky.
Mohli bychom udělat jedno jednoduché ale velmi významné gesto
pro sunnitského manažera, se kterým teď vyjednávám.
Napadlo mě,
že bychom mu obstarali pas, aby přijel do Itálie,
tudíž do Evropy, kde by mohl pořádat konference, schůzky
a mluvit za těch 30% sunnitské populace,
které americká vláda odsunula stranou.
Když byl Saddám svržený, tak se změnila i správní struktura.
To vím, ale...
zahájení vyjednávání se Sunnity
by znamenalo vytvoření cestičky.
My, jako vláda, bychom mohli Američanům nabídnout
prostor pro dialog s menšinou, která organizuje ozbrojený odpor,
provádí útoky a unáší lidi.
Řekla bych, že to zní docela rozumně.
Ale než o něčem rozhodneme, musíme informovat předsedu vlády, Berlusconiho.
Zařídím to.
Pane Calipari, děkujeme za všechno, co děláte.
Uvědomujeme si, jak je to obtížné.
Děkuji.
Na shledanou.
Šlo to celkem dobře.
Jsem přesvědčený, že nás v tom předseda vlády podpoří.
Doufejme.
Giulio, co myslíte vy?
Pořád mám pochybnosti.
Před schůzkou jsem mluvil s americkou ambasádou.
Jsou proti tomu, abychom zaplatili.
To sice oficiálně jsou, ale i oni tajně platí pod stolem.
Ano, ale přes spřátelený stát.
Je pro ně důležité být neochvějní z pohledu veřejnosti.
Svět ví, že oni nevyjednávají.
Ve skutečnosti spoustu z těch rukojmích hrozivě zavraždili.
Tady se názor veřejnosti nepočítá?
Samozřejmě počítá.
Navíc, kdo je ten pan Simbel?
Jaké jsou záruky?
Jak víš, že si s námi jen nehraje?
Když zaplatíme? Rozhlas to a uvidíš, kolik pánů Simbelů se objeví.
Každý únos považuju za epizodu války.
Vždy se snažím o dvě věci:
osvobodit rukojmí a pokusit se udělat krok k ukončení války.
Takže jsi pacifista v utajení a já jsem o tom nevěděl.
Gratuluju!
Pokud to vláda schválí, budeme pokračovat podle ministerstva.
- Kdo zůstal v Dubaji? - Omero.
A jakmile se tohle pohne, tak pojedu taky.
Mezitím si dnes večer vezmu volno.
Dobře děláte.
Zastav, až to půjde. Vystoupím si.
ITALSKÝ ČERVENÝ KŘÍŽ
Už spí.
Až příště zase vybereš akční film, tak požádám o rozvod.
Co máš proti akčním filmům?
Tenhle byl hezký,
dobře natočený, jednoduchý.
Možná až příliš.
- A jaká že byla druhá možnost? - Film od Kiarostamiho.
Ty jsou všechny stejné.
Chlapík jde po zaprášených cestách Íránu. Od vesnice k vesnici. Beze slova.
Úžasné.
Víš, proč tě mám pořád tak ráda?
Proč?
Protože i po všech těch letech, mi vždycky otevřeš dveře.
- Omero, jsem tady. - Ahoj.
- Pan Simbel je dnes pořádně naštvaný. - Co se stalo?
Prý jsme nedodrželi naši část dohody a obešli jsme ho.
Že jsme ho obešli? Tomu vůbec nerozumím.
Já taky ne, ale víc mi nechtěl říct.
Doslova zuřil. Bude mluvit, jen když zavoláš.
- Hned jdu na to. - Dobře.
- Haló? - Pane, co se děje?
Jsem velmi zklamaný.
- Nevěříte mi. - O čem to mluvíte? Věříme vám.
Tak proč tedy vyjednáváte i s jinými?
Vyjednávání jsou moje zodpovědnost
a žádná jiná neprobíhají.
A Červený kříž?
Červený kříž? O tom vůbec nic nevím. Přísahám.
Ale dejte mi čas. Ne dlouho.
Čas pochopit to a zavolám. Dobře?
Dobře.
Můj prostředník je připravený z toho vycouvat,
protože včera někdo podnikl krok, o kterém mě neinformoval.
Přesněji s jasným úmyslem mě neinformovat.
Proč nevyzkoušet i jiné cesty? Čím víc pokusů, tím lépe.
Přesně naopak.
Čím víc pokusů, tím víc jsou všichni zmatení.
- Kdo vyhodnocuje to zmatení? Ty? - Ano, já!
Zaprvé, ředitel dal vedení mně.
A zadruhé, v očích teroristů jsme je zradili.
Nemůžeme přijít o důvěryhodnost a ohrozit bezpečnost té rukojmí.
A zatřetí, partner Sgrenové a Il Manifesto ve mně vložili důvěru.
Komunistický plátek který prodává 30 tisíc výtisků?
Při Il Manifestu stojí italští pacifisté.
Celé miliony!
Miliony našich občanů, kteří nepodporují válku, nevěří na ni
a mají to za manévr Američanů, jak získat iráckou ropu.
Na ty se taky vykašleme?!
To už stačilo.
Přestaňme se mezi sebou hádat, protože čas ubíhá jako splašený.
Jako první věc, Nicolo, musíte znovu obnovit kontakt.
Pusťte se do toho hned.
Já jsem dohodu respektoval. Smím to vysvětlit?
Ano.
To, co se stalo, by se mohlo stát znovu.
Ne, ne. Ujišťuji vás. Už nebude žádné zasahování.
Ale už je to dlouho. Potřebuji důkaz, že je rukojmí stále naživu.
Bez důkazu tady končíme.
- Svůj důkaz dostanete. - Děkuji.
DVACÁTÝ DEN UVĚZNĚNÍ
Příliš jste zhubla. Musíte jíst.
Nemůžu. Nedokážu nic než brečet.
Měla byste jíst. Pomáhá to.
Díky vám mi došly slzy.
Nic proti vám nemám, ale patříte k vetřelcům.
Pokud je to, co říkáte, pravda. Pokud cítíte lítost...
Lítost jsem nezmínila. A nepřišla jsem si povídat.
Musíte napsat dopis svému manželovi.
Musí obsahovat osobní reference. Věci, které byste věděla jen vy.
- Kdo chce ten dopis? - To vás nemusí zajímat.
Oni vyjednávají, že ano? Moje vláda vyjednává?
Nevím. To na mně nezáleží.
Ale je to pravda. A vy to víte. Dejte mi naději.
Napište ten dopis.
- Přečtěte tohle... - Co je to?
"Během festivalu Ashura, sebevražedný atentátník..."
Ve svém dopise musíte zmínit, že o tom víte.
Je to důkaz, že jste dnes stále naživu.
Co je?
Nic.
- Proč se ptáš? - Protože tě znám.
Co se děje?
Mám toho dost.
Chci se vrátit k policii.
Pracuju na tom, abych ji zachránil, a někdo se tím chce proslavit.
- Tak je nech. Proč ti na tom záleží? - Ne!
- A proč? - Musím to udělat.
Vím, že to dokážu. Tak jako vždycky.
A použiju k tomu tu stejnou metodu.
Nemohl bys spolknout svou hrdost a nechat to udělat jiný tým?
Tady nejde o hrdost. Jiný tým by se držel směru Američanů,
a pokud by něco nevyšlo, tak by lidé mohli přijít o život.
Možná i rukojmí.
Promiň.
Je to její písmo?
Ano.
Je její. Jsem si jistý.
Poznávám, jak píše moje jméno.
To zvláštní P, které dělá jen ona.
Dobře.
Skvělý krok kupředu.
A teď? Co bude dál?
Zítra pojedu to ukončit, ale budu vás informovat.
Děkuju.
To já děkuju.
Víš, že pokud všechno dobře dopadne, tak předseda vlády,
se kterým bojuješ, bude první, kdo se bude hlásit k úspěchu?
Ano, já vím. Ale nemusím ho objímat, ne?
No, možná on obejme tebe.
Můžeš být můj bodyguard a zabránit tomu.
Nemůžu ti nic slíbit.
Řekněme, že je dost energický.
Až celé tohle jednou skončí, vezmeme naše manželky na oběd
a tam pokecáme.
Jo.
Takže odjíždíš zítra?
Řekněme, že zítra budu k Giulianě zase o krok blíž
Věř mi.
Věřím.
A potom?
Potom co?
Uděláš to, co jsi říkal?
- Vrátíš se k policii? - Ano.
Určitě?
Určitě.
Ne, ne, ne!
Ještě chvíli.
Ahoj.
Čau.
- Jak se máš? - Dobře.
Už zase odjíždíš?
Ano.
Ale tentokrát naposled.
To říkáš vždycky.
Dohlédni na bratra, ať si dělá úkoly. Myslí jen na fotbal.
Filippo má 11. Postará se o sebe sám.
- Neboj. - Fajn.
Dobře.
Přivedeš ji domů, že?
Přivedeš? Že?
Ano, broučku.
Přivedu ji domů.
Ahoj.
Ahoj, broučku.
Buď hodná.
Ty taky.
Poslouchejte mě. Co byste jinak měl?
Další zabitou rukojmí, žádné peníze a reputaci vašich lidí ještě horší,
než je teď. A to není mír.
To není ten mír, který jste zmiňoval.
Dobrá, přijímám. Ale pod podmínkou,
že pas dorazí s penězi. Ani o minutu později.
Jen tehdy dostanete to, o co žádáte. Ano?
Dohodnuto.
- Je to všechno? - Ano. Sám jsem to kontroloval.
Pojedeme do Bagdádu. Čeká tam na nás Kilian.
Alarico a Jeco, pojďte se mnou. Omero, zůstaň, než neproběhne výměna.
Když řeknu: "Jsme tři", znamená to, že ji mám.
Teprve potom dostanou ten kufřík.
DVACÁTÝ SEDMÝ DEN UVĚZNĚNÍ
Brzy budete volná.
Tady je dar od našeho vůdce, který úspěšně vyjednal vaše propuštění.
Noste to tam venku a řekněte, že jsme se k vám chovali dobře.
Děkuju.
Ani neznám vaše jména.
- Jmenuju se Hsien. - Hsien.
A vy?
Abbas.
Jsou to vaše pravá jména?
Stejně si nemyslím, že mě necháte jít.
Měla byste.
Muslimové nelžou.
Dobrý den.
Takže, vezmu si tohle...
...a tohle.
NEJDELŠÍ MĚSÍC
Jíš tam vůbec něco?
Ano, jím, jím. Neměj strach.
- Můžu mluvit s Filippem? - Filippo, volá táta.
Tady je.
- Haló, tati? - Všechno nejlepší k narozeninám!
Díky, tati.
Už cítíš tu váhu dvanácti let, co?
Jo. A hodně. Je to těžký.
Jo, jak já ti rozumím.
Jak budeš dnes slavit?
Možná nás později vezmou mámy na bowling.
Škoda, že tam nejsem taky.
Jo, to jo. Mrzí mě to.
Zopakujeme si to příští rok, dobře?
A taky jsem ti koupil dárek.
- Jaký dárek? - Je to překvapení.
Ale určitě se ti bude líbit.
A ne jenom tobě. Ale to už stačí.
- Nic víc ti říct nemůžu. - A jak dlouho budu muset čekat?
- Chvilku. Chviličku. - Okay.
Dej mi ještě na chvíli mámu.
A všechno nejlepší.
Díky, tati. Pa pá.
Mami?
- Nicolo? - Roso...
Jen jsem ještě chtěl slyšet tvůj hlas
- A ještě jedna věc... - Jaká?
Víš ty proč...
i po všech těch letech, tě mám taky pořád tak hrozně rád?
Proč?
Protože mě bereš na ty filmy.
Íránské, korejské, japonské.
Nikdo jiný by to nezvládl.
A taky hrozně chrápu. Víc než v posteli.
Brzy se vrať.
Co nejdřív to půjde, lásko.
Pá.
BAGDÁD, 4. března 2005
Přistáli?
Jsou v autě. Jedou na místo setkání.
- Kam? - Al Mansour.
Jedu do paláce Chigi.
Jsme tu o půl hodiny dřív.
Počkáme.
- Ano. - Místo setkání je někde jinde.
Kde?
Informátor tvrdí, že za hotelem Babylon.
- Víte to jistě? - Ano, to mi řekl.
- Ano? - Nicolo, to jsem já.
Právě jsme dostali tip od našeho informátora v Bagdádu.
Místo setkání se změnilo. Je za řekou.
Kde přesně?
Za hotelem Babylon. Je tam ulička.
- Je s tebou Pollari? - Ne, je v paláci Chigi.
Okay.
- Ano? - Tibere, je to naléhavé.
Je ulička za hotelem Babylon bezpečná?
Ne, není to zrovna hezké místo. Proč jet právě tam?
To nemůžu říct.
Dobře. Zavolám za deset minut.
Odchod, kluci!
- Dobře, veliteli. Pojďme! - Pohyb, pohyb, pohyb!
Pojďme! Rychleji! Rychleji!
KULOMETNÍK AMERICKÉ ARMÁDY
- Mluvte, Tibere. - Situace vypadá hodně ošklivě.
Ani se sem nepřibližujte.
Pokud pojedeme, přepadnou nás.
- Ano? - Je to falešná stopa.
Pojedeme tam a je po nás. Odkud je ta informace?
Donesla se ke mně. Není to z první ruky.
Je falešná! Sakra! Už žádné zasahování!
Já jsem v terénu! Já rozhodnu!
Nasaďte si sluneční brýle.
Pokud vás zastaví hlídka, snažte se nebýt nervózní.
Co? Já to nechápu.
Nastupte, prosím.
Ležte tady a buďte zticha.
- Už jsme tady moc dlouho. - Já vím.
Jeď!
Tady to je, kluci. Zajistit oblast, hned teď.
Pojďme! Tohle není žádná sranda. Nespouštět oči z tunelu.
Pane? Je to pravda? Je to oblíbený místo sebevražedných útoků?
Neposlouchejte drby.
Lidi říkají, že tady za poslední dva roky došlo k 15 000 přestřelkám.
Lidi říkají spoustu věcí.
Jako náš prezident, který prohlásil válku za skončenou před dvěma roky.
- Že? - Jo.
Je tady.
Giuliano, jmenuju se Nicola.
Jsem přítel Piera a Gabriela.
Je po všem. Jste volná.
Vezmu vás domů. Do Itálie.
Pojďte.
Teď už jste s námi.
To je Kilian.
Vezmeme vás domů.
Kiliane, rozsviť světlo.
Sednu si s vámi dozadu, abyste byla klidnější.
Kapitáne, takhle dlouho tady být nemáme.
Pravidla styku povolují maximálně 30 minut.
Už jsou to dvě hodiny.
Zůstaňte tam dalších 20 minut, dokud vás neuvolníme.
Omero, už jsme tři. Opakuju, už jsme tři.
Jsme v autě. Jedeme zpátky.
Dobře.
Pojďme.
Výborně.
Viděl jsem se s Pierem tenhle měsíc. Brzy mu zavoláme.
A taky vašemu šéfredaktorovi. Dělá si starosti.
Dobrý večer, pane předsedo.
Dobrý večer.
Představuji vám šéfredaktora Il Manifesta.
Gratuluji k vašim novinám.
Sice se ke mně nechovají vždy dobře, ale k vaší publikaci chovám respekt.
Pier Scolari, partner slečny Sgrenové.
Legrace vám skončila. Žena se vám vrací domů.
Hlásíme se s mimořádným vstupem a báječnou zprávou.
Giuliana Sgrenová byla právě osvobozena.
Mami? Táta to dokázal.
- Osvobodil ji. - Kde jsi to slyšela?
- Teď, ve zprávách. - Dobře, zlato, jdu domů.
Kapitáne, můžete mi říct, co se děje?
Měl tudy projet ambasador, ale neukázal se tu.
Stalo se něco?
Ambasador se vrátil do tábora Victory. Jel jinou cestou.
Počkat, co? Při vší úctě, kapitáne, co tady sakra ještě děláme?!
Jsme necelý kilometr od letiště.
Vydržte. Už jsme skoro tam.
Musím říct Nicolovi o té malé scéně s Berlusconim.
Omluvte mě. Hned se vrátím.
Ano?
Už jsme skoro tam, pane.
Jsme kilometr od letiště.
Dám vám Calipariho.
Pozor!
Kiliane?
Kiliane!
Jsme z italské ambasády, nestřílejte!
Ukažte mi ruce, sakra!
Nestřílejte! Jsme z italské ambasády, nestřílejte!
Hej! Drž hubu! Vylezte z auta!
Běž! Vylez z auta!
Na kolena!
V autě máme doklady. Podívejte se.
Zmlkni!
Sakra!
- Vojíne, pojďte sem. - Ano, pane.
- Pane, slyšíte mě? - Ano.
Stříleli na nás Američani.
Pozor na hlavu!
- Pomalu! - Položte ji na zem.
Položte ji. Pozor na hlavu!
Do háje!
Sgrenová je zraněná, ale žije.
- Pojďte mi pomoct. - Už běžím.
Co jsme to kurva udělali?
Calipari je mrtvý.
Promiňte, pánové.
Ochranná operace skončila. Negroponte je na ústředí.
Deaktivovat kontrolní stanoviště.
Kapitáne, máme problém. Došlo k přestřelce.
- Nějaké oběti? - Sakra!
Nikdo z našich, ale v autě je zraněná žena.
Je ošklivě zraněná.
Musíme ji co nejdřív dostat do nemocnice.
Hned to bude!
Poručíku!
Tohle jsme našli v autě.
Tenhle je mrtvý, pane.
- Ten muž je Ital. Je mrtvý. - Kdo je to? Váš manžel? Váš bratr?
Je v civilním oblečení, ale podle dokladů je to divizní generál.
Prosím, s dovolením.
Prosím, všichni ke stolům. Novináři ven. Prosím.
Požádal bych vás, kolegové, o deset minut vašeho času.
Musím mluvit s kolegy Il Manifesto.
Pánové, opusťte všichni tuto místnost.
Pojďme do jiné místnosti.
Všichni ostatní musí ven!
- Co se děje? - Hned vám to řeknu.
Všechno vám povím.
Drazí přátelé, všechno šlo do háje.
Začali po nich střílet Američani.
Byli na cestě na letiště.
V autě byli tři.
Dva tajní agenti a Giuliana.
V jistém bodě zazněly výstřely.
Giuliana je zraněná, ale zvládne to.
Ten druhý tajný agent je zraněný a...
Nicola Calipari je mrtvý.
Kdo?
- Ten, co ji osvobodil, je mrtvý. - Ten vyjednavač?
Ano, ten vyjednavač.
A co víc. Zdá se, že ji ten chudák
zachránil hned dvakrát, protože...
ji kryl a všechno schytal.
Nicola Calipari...
byl dobrý člověk.
- Ado, díky. - Dobrý večer.
Filippo, ahoj.
K vyšetření Calipariho smrti
byla zřízena italsko-americká komise.
Výsledkem byly dvě zprávy odporující si v řadě bodů.
Dne 19. června 200 státní prokurátor obžaloval
kulometníka Maria Luise Lozana.
Dne 25. října 2007
rozhodl soud o zamítnutí žaloby pro "nedostatek pravomoci".
O několik měsíců později to Nejvyšší soud potvrdil.
Giuliana Sgrenová žije v Římě a dál pracuje jako novinářka.
Italský prezident Carlo Azeglio Ciampi
udělil Nicolovi Caliparimu "motu proprio", zlatou medaili za vojenskou udatnost.
Vražda Nicoly Calipariho zůstala nepotrestaná.
České titulky Iveta Petrčková S PRO ALFA CZ, a.s. 2025