Det var bilkö mitt på autobahn,
och jag sa till chaffisen: "Mein Freund, min son spelar i ReadySafe Invitational,
- så du ska ta mig ombord flyget." - Vad sjukt.
Okej, så hur länge har du varit i Tyskland?
Lite på ett år.
Du skulle älska det. Gamla slott överallt. Massor av historia. Det är så coolt.
Nästa sommar kan du väl komma på besök? Du med, Zero. Det vore kul.
Tack.
Du är så generös.
- Mamma... - Nej, det är okej.
Jag vet att min närvaro här är lite av en chock.
Förlåt att jag var borta så länge. Det var aldrig meningen.
- Det är okej. - Nej, det är det inte.
Jag borde ha funnits där.
Men att se dig spela igen? Jösses.
Du vet inte hur stolt jag är.
Jag har följt honom på Instagram.
Inläggen fick mig att känna mig som en del av familjen.
Hursomhelst, jag kom bara för att säga lycka till.
Och för att tacka dig, Elena, för att du fick Santi att spela igen.
Visst.
Jag älskar dig.
- Vart ska du? - Till hotellet.
Jag vill inte distrahera dig.
Det gör du inte. Det är 25 000 pers här.
- Nej. - Pryce, du kan väl få in honom?
Eller?
- Varsågod. - Varsågod själv.
- Tack, Manny. - Är vi kvitt nu?
- Nästan. - Vad snackar du om?
Kom igen. Du ringde mig fyra på natten en söndag.
- Vi är nästan kvitt. - Kom igen. Det är inte för livet.
Gary, här har du. Fullständig åtkomst.
- Wow. Tack. - Så lite så.
Har du groupies?
Gå och skriv några autografer.
Vi älskar dig!
Låt dem träffa golfens nya stjärnskott.
Chilla lite.
- Han är glad att se dig. - Ja.
Det är en stor dag, och vi har inte fått en chans att prata.
Jag vill inte göra det stelt.
Låt mig stoppa dig där.
Du är hans tränare. Jag ställer mig inte i vägen.
Jag menar det.
Det enda jag vill ha är en chans att finnas där för min son.
- Tack för den här. - Visst.
Du måste få honom att gå. Han hör inte hemma här.
Jag vet inte vad jag kan göra. Det är Santis beslut.
- Pryce? - Jag håller med Mitts. Inget att göra.
Hjälp honom bara hålla fokus.
- Han klarar det. - Okej.
Redo, Santi? Kom igen, Elvis.
Dags att gå till rangen.
Nu är den här! Sista ronden av ReadySafe Invitational.
Jim Nantz här med Trevor Immelman, vår Mastersvinnare.
Vilken vecka det har varit.
Och ingen har spelat bättre än Collin Morikawa.
den tvåfaldiga majorvinnaren.
Morikawa har spelat briljant, men vi följer också någon annan,
och det är Santi Wheeler.
En 17-årig amatör som trotsat oddsen och gått vidare till final.
- Vad är det? - Bara en golfbana.
Bra. Klå dem nu.
Nu på tee, från La Cañada i Kalifornien – Collin Morikawa.
Bra start av Morikawa.
318 yards längs med mitten av detta hål med dogleg vänster.
Nu kommer det verkliga testet för Wheeler.
När man träder fram ur skuggorna så här, går det att vara situationen vuxen?
Nu på tee, från Fort Wayne i Indiana – Santiago Wheeler.
Kom igen, Santi.
Han verkar vuxen nog.
En mastodont-drive av Santi Wheeler.
Lätt som en plätt.
Var inte rädd för att vrida på höfterna.
Du slår längre då.
Viktig chipp nu.
Kommer Wheeler nära, ligger han åtta under par
och ett slag ifrån Morikawa.
Men det är ett tufft läge.
Slag som detta är avgörande i det här skedet av turneringen.
Rulla.
Jösses!
Han chippar in en eagle.
För bara åttonde gången i historien
ligger en amatör på delad förstaplats i sista ronden.
- Kom igen, farsan! - Otroligt!
Oj då. Det blixtrar till.
Ser ut som att spelet blir försenat här
i ReadySafe Invitational, med våra ledare lika på nio under par.
Stormen drog förbi. Vi ska snart ut igen.
- Okej. - Allt bra?
Tänkte att du kanske är hungrig.
Bra idé. Ät nåt.
Jag väntar vid bagen.
- Duger kalkon? - Ja, det blir bra.
Titta bara.
Santi Wheeler delad etta i ReadySafe?
Det är fortfarande åtta hål kvar.
Om de är som de tio första, så har du ditt tourkort.
Minns du Allen County Juniors?
Kanske. Jag vet inte. De turneringarna är ett enda töcken.
Du ledde med tio slag före artonde. Tio.
Halva startfältet hade redan gett upp i hettan.
Men du brydde dig inte. Du fortsatte bara.
Det var den dagen jag visste att du kunde spela på den högsta nivån.
Jag tänker säga detsamma som jag sa då.
Du kan ta hem det här.
Tror du jag kan vinna?
Utan tvivel.
Förlåt för att jag stack.
Det hade inget med dig att göra.
Jag kämpade. Jag...
Jag behövde få ordning på tankarna för att göra dig nån nytta.
Och din mamma.
Men sen... Jag visste inte hur jag skulle återvända.
Det jag ångrar mest är att jag inte kan vara där ute med dig.
Att gå banan ihop. Som far och son. Som vi alltid pratat om.
Jag slog den 60 yards förbi green.
Där är han. Allt bra?
Ja. Kan vi prata lite snabbt?
Visst. Vad är det?
Inget. Jag...
Det är ingen stor grej, men... jag tror jag vill att pappa caddar resten.
Nu?
Han var min caddie som junior. Hela mitt liv, egentligen.
Och det känns bara konstigt att göra det utan honom.
Jag kan förstå det, men...
Om du spelar bättre än nånsin nu, är det då vettigt att byta caddie mitt i?
Han är mer än en caddie.
- Han är min pappa. - Jag vet.
Han lärde mig spela.
Jag fattar. Jag...
Jag är bara orolig för att du gör nåt som psykar ut dig eller...
Du lärde mig.
Du lärde mig tänka klart.
Stäng ute allt oväsen.
Är du säker på det här?
Ja.
Okej. Ditt beslut.
Vänta.
Jag är ledsen. Är du okej?
Bara bra. Oroa dig inte för mig.
Jag vill bara att du fortsätter spela bra, vilket du kommer.
Stäng ute allt oväsen. Du klarar det.
Vi är tillbaka efter en timmes fördröjning.
Vad är viktigt när man fortsätter tävla efter en paus?
Jämnhet och rutin.
Man vet att man spelar bra. Man måste bara fortsätta med det.
Det här var nåt nytt.
Santi Wheeler har bytt ut sin caddie.
- Santi. - Pryce Cahill,
som har skapat rubriker hela veckan efter 15 års frånvaro från touren,
- caddar inte längre. - Vad pågår?
- Det är okej. - Nej, säg inte det.
Vad sysslar du med? Var är Pryce?
Santi? Det är du.
Lita på mig.
Kör hårt.
Lätt som en plätt, baby.
Lätt som en plätt.
På 14:e har Santi Wheeler hittat fairway.
Det kan bli katastrofalt för Morikawa.
Hittar han inte bollen, slår han tre från tee.
Med Wheeler i full fart är det här det sista han vill.
Vad gör du?
Pryce sa åt mig att lägga upp den före vattnet.
Morikawa är i skiten. Det är läge att slå till.
Ta absolut järnfyran.
Kom igen.
- Det där är inte bra. - Vad är det?
Santi borde lägga upp den, men Gary vill att han satsar allt.
Fan, den kanske inte går över vattnet.
- Nej, gud. - Kom igen. Flyg.
Han satte den sex meter från hålet.
Han kan få i den på två.
Grabben är makalös.
När allt är över kan det här vara slaget alla minns.
Han är otrolig. Han kom från ingenstans.
Sannerligen.
- Snygg birdie. Du är på hugget idag. - Tack, Collin.
Vad tänker du på?
- Försöker bara hålla mig chill. - Chill?
Du leder fan turneringen. Krossa bollen.
Fore!
Kära jistanes. Nån gång måste det ske.
En stor miss av Wheeler.
Vad var det där?
Du måste skärpa dig.
Du får inte ge honom en chans. Okej? Kom här.
- Det är såhär det börjar. - Vad säger han till honom?
Inget bra.
Det här är inte bra.
Det har gått från ont till värre för Santi Wheeler.
Bollen ligger dåligt här.
Santi och hans caddie verkar diskutera häftigt
om det bästa sättet att ta sig ur denna grop han grävt.
De verkar inte överens.
Wheeler väljer att våga här.
Ånej. Varför sejfade han inte och slog den lågt?
Förlåt.
Jag vill inte ha ursäkter. Jag vill att du tänker.
Seriöst!
Tänk innan du svingar.
Hur många gånger har vi snackat om det här?
- Jag visste det. - Åt fanders med det här.
Du måste fokusera.
Kom igen då!
Rör på påkarna.
Efter ett katastrofalt 15:e hål,
slår Wheeler nu för en bogey på denna par-trea.
Du hade rätt.
Det är sällan du säger det.
Det är sällan det är sant.
Vad hade jag rätt om?
Santi.
Du sa att han var speciell och att du kunde hjälpa honom.
Och nu behöver han din hjälp.
Vad vill du att jag gör? Han sa åt mig att dunsta.
Han är golfaren, jag är caddien. Han bestämmer.
Jag pratar inte om golfaren.
Jag pratar om grabben.
Sextioåtta briljanta hål,
och sen faller allt ihop för Wheeler.
Han rasar på ledartavlan nu.
Stackars kille.
Han är 17 år och har det kämpigt. Han grälar med sin caddie.
Finns det en ensammare plats i världen just nu?
Det är svårt att se på. Killen hade det ju.
Jag är inte bara trädgårdsmästare. Jag är konstnär.
Jag tar banan i mina händer och formar den, skulpterar den.
- Behöver din hjälp, Manny. - Inte nu.
Förlåt att jag stör.
Du kan köra konstnärsnacket sen. Det här går fort.
Lägg den bara på fairway.
Till green på tre, så kan vi gå hem sen.
Kom igen. Få det överstökat.
En hemsk drive av Wheeler.
En total miss från 18:e tee.
Han är inte nöjd. Det förstår man.
Vilket jobbigt slut på en fantastisk vecka hittills.
Vad? Vad är det?
Vill du att jag daltar med dig?
Jag försökte hjälpa dig.
Du vägrade lyssna. Det är ditt fel, inte mitt.
Tänker du sluta igen?
Om jag gör det, tänker du sticka och få ordning på tankarna?
- Skyll inte det här på mig. - Om jag slutar nu, drar du iväg igen?
Du ger mig ju ingen orsak att stanna.
Vattenspridarna är plötsligt på. Det lär försena spelet.
Hallå! Är allt okej?
Gjorde du det här?
Det såg ut som du behövde en paus.
Det blir en snabb en. Vi har bara några minuter.
Pryce, jag... Du hade rätt. Förlåt.
Tänk inte på det nu.
Vi klarar det här själva, Pryce.
Jag vet, men låt mig bara prata med min golfare.
- Han är inte din längre. - Det är han faktiskt.
Men ge oss en minut, så får du fortsätta bossa sen.
Mina herrar, ni får inte båda vara här.
- Jag är hans caddie. - Jag är hans registrerade caddie.
Vem av dem är din caddie?
Han.
Jag får be dig kliva av fairway.
Jäkla amatörer.
Gary.
Håll dig borta från oss.
Han är min son.
Inte nu längre.
Vet du ens hur han tog sig hit?
Det är tack vare mig. Ni är skyldiga mig det.
Fan!
Med tanke på raset på ledartavlan och blundern med vattenspridarna,
vet jag inte hur nån kan förvänta sig att han spelar klart.
Mr Wheeler, du kan fortsätta när du är redo.
Det finns inte mycket att rädda här.
Det handlar bara om att avsluta ronden.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag insåg en sak när jag såg på från baren.
Att under all tid jag känt dig har du spelat av fel anledning.
Du har spelat för mig, din mamma,
för att imponera på Zero, eller för din pappa precis nu.
Minns du när jag först såg dig på driving rangen?
Ensam, inget som stod på spel, ingen som tittade på.
Det var vackert.
För att du spelade för din egen skull. För att du älskade det.
Vill du ha mitt råd som caddie?
Om du är redo att spela för din skull, så är jag redo att bära bagen.
Om inte, så är det okej.
Vi kan åka hem.
Vi hoppar in i husbilen, grillar lite, skruvar upp musiken.
Eller så lyssnar vi bara på Mitts gnäll,
som har sin egen sköna melodi.
Men det är ditt beslut.
Det är ditt spel. Ingen annans.
Det smarta vore järnsjuan,
lägga upp den före doglegen och ta mig runt träden.
Ja, det vore det smarta.
Men varför gå runt när man kan gå över?
En driver? Skojar du?
Efter allt vi sett de senaste fem hålen är det solklart att han tar drivern.
Wheeler tänker försöka gina.
Otroligt.
Wheeler har återhämtat sig efter att ha ginat här på 18:e.
Grabben är speciell.
Varje gång man tror han är ute säger han: "Det är showtime."
- Snyggt! - Showtime Wheeler.
Den var bra. Den lär hänga med.
Vilken enastående syn här på 18:e.
Publiken ställer sig bakom Santi Wheeler på ett aldrig tidigare skådat sätt.
Lite Simon & Garfunkel. Det måste man gilla.
Vad tror du?
Ärligt talat? Jag har ingen aning här.
Jag skulle bara köra rakt på, men det är ditt beslut.
Det är en nästan omöjlig putt på tio meter.
Vad i hela världen sysslar han med?
Han puttar bort ifrån hålet.
Vilken föreställningsförmåga.
Han ser linjer som ingen annan.
Hela vägen!
I med dig.
Rulla.
Santi är sensationell!
Han satte den!
Vilken putt.
Tjugo veckor om året sitter vi på de här stolarna,
och vi har aldrig sett en PGA-tävling lika speciell som den här.
Det som Wheeler och Cahill har åstadkommit
den här veckan i Tulsa är legendariskt.
Snygg putt, boten.
- Jag älskar dig. - Jag fan älskar dig.
Pryce! Du är en legend.
- Men jag måste få spela klart. - Jag vet, förlåt. Ge oss bara en minut.
Okej. Bra jobbat.
Vad var det där?
SENSATIONELLA SANTI
Tänker du aldrig på det?
Såklart jag gör. Jag tänker på mycket grejer.
För du kan göra det. Om du lägger allt annat åt sidan,
tränar varje dag, kommer i form, så kan du spela igen.
Jag är för gammal.
David Duval är 52 och spelar John Deere nästa vecka.
Det tåget har gått för så länge sen att man inte ens kan se det.
- Jag såg dig träffa God's Thumb. - Jag hade bara tur.
Skitsnack. Är det här...
Är det här en av dina blåsningar?
Du låtsas att du suger, och sen nappar jag på betet.
Du har inget jag kan blåsa dig på. Vad ska jag ta? Din tröja?
- Din sparkcykel? - Herregud.
Okej, hör på.
Det genomsnittliga driveavståndet på touren förra året var 293 yards.
2005 var ditt snitt 301.
Googlade du mig?
Jag vill se vad du går för. Inrundan. Du och jag.
- På riktigt? - På riktigt.
Så du vill se vad jag går för?
Okej. Då kör vi.
Kom igen då.
Snyggt.
Men du kupar fortfarande handleden.
- En vacker dag lär du dig. - Lägg ägg.
Jag vill inte att du håller igen. Visa vad du går för.
Satan i gatan.
Undertexter: Borgir Ahlström