La van matar aquests paios?
Les peces encaixen.
- Què va passar? - No sé qui coi són aquesta gent.
- No estic segur que matessin la Lucy. - Què?
El cas de la Lucy Cook el portava jo.
Caleb!
Son fill. Un malparit se'l va endur sense que el veiessin.
- Em sap molt de greu. - No passa res.
Aquest cercle viciós de dolor que tu i la Jill alimenteu
no és sostenible, ni per a ella ni per a tu.
Les proves d'ADN de la Lucy.
I el Rory Cook? Tret que no fos el seu pare...
Estic segur que érem veïns. Vivia amb la família del pastor.
Jo la coneixia com a Grace.
- Li hauries d'haver dit que no. - Era ta dona.
Pel que fa al parc, ja no hi treballaràs més.
Si hi estàs ficat, ho descobriré.
I llavors què?
Què cony faries, exactament?
Ja ve.
Soc el Turner. Deixa un missatge.
La sang encara és calenta, Kyle.
Cada cop vas més lent.
Com un cérvol malalt.
No calia acabar així.
El tracte era deixar-nos en pau mútuament
perquè ningú prengués mal.
Ni jo
ni tu ni la Jill.
L'únic que havies de fer, Kyle...
era complir la teva puta part.
Sempre te n'has de guardar una.
Per què no ho has deixat córrer?
Per què no girar full?
Ja no t'hi queda res, en aquest parc, Kyle.
Ves amb ton fill.
Llença l'arma.
He trobat el Turner.
Ei! Turner! Turner, ja som aquí.
Ei! Aguanta.
Turner?
Turner!
Benvingut al món dels vius.
Estaves fora de combat quan et van portar.
T'han extret la bala sense problemes. Amb una mica de descans, et recuperaràs.
I el Maguire?
Mort.
Quina mala peça.
Te'n vas adonar abans que jo.
La Vasquez m'ho va explicar.
Em va ensenyar el mòbil de la Lucy.
Va fer bé.
Sí, i tant.
Mira-la.
Com et trobes?
Millor que quan em vas trobar.
Això no és per tirar coets.
Aniré a buscar-te un got d'aigua.
No recordo si et vaig donar les gràcies, allà fora.
No, però no passa res.
Només estava de passeig. Adoro els cavalls.
Sort que el Milch et va endossar la feina.
Sembla que soc el teu amulet de la sort, eh?
No sé pas.
Des que vas arribar, m'han disparat, fet volar una mina al damunt, suspès...
Cap amulet és perfecte.
Almenys vas ocupar-te del Maguire.
Doncs sí.
El paio que va ficar la Lucy en tot això.
Es devia convertir en un risc per a ell.
Potser era descuidada o treballava pel seu compte.
Al matí, he anat al campament del Maguire amb el Dixon.
Hem trobat drogues i efectiu a dojo.
I una caixa d'armes enterrada vora la tenda.
Prou rifles i pistoles per muntar-se una guerra ell solet.
Li he comentat al Dixon que caldria analitzar-les
per trobar la que va ferir la Lucy.
Què?
Res, que la meva tasca de convertir una poli de ciutat
en una guardabosc dreta i feta ja gairebé ha acabat.
Ja, vaja, jo no diria tant.
Potser hi ha menys risc que la dinyi en un accident al bosc?
Però he d'admetre que m'està començant a agradar.
Se li agafa el gust.
Hi ha un camí a prop de Harper's Ridge.
Hi he passat diverses vegades i sempre noto
una olor com dolça.
I al final em vaig adonar que eren...
Les fulles de pollancre.
Les que han caigut a terra.
En trepitjar-les, el cavall les fa miques.
I d'aquí ve l'olor.
Se'l veu força bé, malgrat les circumstàncies.
Estaria content de veure't.
Una cosa que no et diuen d'empassar-te un pot de pastilles
és com et mirarà la gent, si no aconsegueixes el que volies.
El Kyle ja m'ha fet aquesta mirada.
I ara no em sento amb forces per a una altra.
Digues-li que m'alegro que estigui bé.
Va tot bé?
T'he d'explicar una cosa.
És possible que canviï
tot el que sents per mi
i, amb tot el que t'he fet passar,
entendria que fos així.
Que decidissis...
fer mitja volta i anar-te'n.
Un home anomenat Sean Sanderson
va matar el Caleb.
El Kyle va trigar a descobrir-ho.
I si ho va descobrir va ser
perquè el Shane Maguire havia posat càmeres de detecció de moviment al parc
per registrar patrons migratoris.
En mirar les filmacions, va veure imatges...
del Sanderson amb...
el Caleb.
El Shane ens les va dur
i li va dir al Kyle que el deixés matar-lo.
Però ja coneixes el Kyle, volia assegurar-se'n.
El volia detenir quan no n'hi hagués cap dubte.
Però la idea que el detinguessin,
després del que li havia fet...
al nostre fill,
assistir al judici i haver-lo d'escoltar,
amb l'esperança que el condemnessin...
Així que, sense dir res al Kyle, vaig...
pagar el Shane perquè...
contactés el Sanderson,
li fes xantatge,
quedés amb ell al parc i el matés
per assassinar el meu fill.
El Kyle
ho va descobrir quan van denunciar la desaparició del Sanderson.
Crec que...
per damunt de tot, més que la pèrdua del Caleb,
el que va acabar el nostre matrimoni va ser que vaig trair el Kyle.
No ho va poder superar.
I em fa por que tu tampoc puguis.
Però...
crec que no era just no donar-te l'oportunitat.
- Enhorabona! - Ben fet.
- Bravo, Vasquez! - Bona feina!
Gràcies.
Benvolguda heroïna dels guardaboscos, bla, bla, bla.
Ens fas quedar malament a la resta.
Per fer-ho prou bé i no deixar-te matar.
Gràcies.
Vet aquí un pastís a gust de tothom.
L'he de compartir?
Vasquez, m'ajudes a registrar les armes del Maguire per a Balística?
Ens ajudes?
Lloaran el meu esforç en una carta?
Segurament.
Au, som-hi. No tinc res millor a fer.
No t'has de preocupar per mi.
Estaré bé.
T'ho prometo.
Ara et toca a tu.
Promet-m'ho, Kyle.
Encara el sento riure,
fent aquell xisclet que solia fer al final.
Veig com mou el cap quan corre.
Sento l'olor de l'herba als seus cabells.
El veig!
Parlem.
Juguem.
Això vol dir que estic boig, però...
m'és igual.
Val la pena.
Sí, t'ho prometo.
Agent Turner.
Senyora Avalos.
Com està?
Cada dia millor, gràcies.
Volia continuar la nostra conversa sobre el tema Sanderson.
Ja m'ho pensava.
Amb l'activitat criminal
que ha tingut lloc a la seva jurisdicció...
- Ja no és la meva jurisdicció. - Això no treu...
- Tampoc ho hauria d'haver sigut llavors. - Què vol dir?
Quan el Sanderson va desaparèixer
jo no estava al 100 %.
No hauria d'haver liderat la cerca.
Si hagués cedit la tasca, potser l'haurien trobat.
Un error seu confirmaria l'homicidi per negligèn...
Puc signar la declaració o emplenar el formulari que vulgui.
Què creu que li va passar al Sr. Sanderson?
Tant de bo l'hi pogués dir.
A vegades passen coses que no tenen sentit.
Ei.
He passat a veure't a la cabana.
L'he tret del teu calaix.
Queda-te-la, pararé per un temps.
He parlat amb la resta.
Ara que s'ha acabat tot,
volem treure el cos de la Lucy del dipòsit.
I enviar-la a El–o'–win.
Amb la seva mare.
I el pare de la Lucy?
El Rory segur que no és allà amb elles.
El Rory no era son pare.
Com?
Van analitzar l'ADN de la Lucy.
El Rory no hi sortia.
Hòstia.
Hi sortia algú altre?
Pensava que potser tu ho sabries, ja que éreu tan íntims.
Tan íntims no, si és el que insinues.
Llavors?
Creus que la Lucy era amb aquest algú abans de tornar aquí?
No ho sé.
Quan va desaparèixer estava convençut que el Rory l'havia matat
i no vaig fer prou per trobar-la.
I era en algun lloc, però...
- L'hauria d'haver trobat. - Això és fàcil de dir, ara.
Recordo veure't treballar.
Vas fer el que calia.
Faré que us entreguin el cos.
Gràcies, comissari.
N'estàs segur?
Ja ens veurem, doncs.
Jo de tu, vigilaria aquestes cames.
No fos que Wuyi surti i t'arrossegui al fons de tot.
Tot i que és un esperit que no s'endú ningú que no vulgui que se l'enduguin.
Tu no l'has pas sentit cridar, oi?
Vull mirar de trobar-la.
Li ho dec.
La Lucy ja no està perduda, Kyle.
Part de la seva vida, sí.
Si trobo les peces que falten... Res que em passés per alt llavors...
Vaig parlar amb el nano aquell.
Diu que la suposada Lucy vivia en una casa d'acollida a Yelton, Nevada.
Segur que val la pena investigar-ho? Jo no veig clar que fos ella.
És l'única pista que tinc.
US DONEM LA BENVINGUDA A NEVADA
Hola? Agent federal.
Hola?
Que tots els que anhelin la salvació es posin dempeus.
Aixequeu-vos.
- Sentireu el poder de Déu. - És la Sra. Gibbs?
Hola?
Soc agent federal.
Volia fer-li unes preguntes,
si no li fa res.
Només serà un moment.
Busco informació sobre una noia que vivia aquí, fa anys.
Es deia Lucy Cook.
O Grace McRay.
Miri, tinc una foto.
Aquesta és la Lucy.
O la Grace.
És una foto feta a la seva església quinze anys enrere.
Recorda qui la va dur aquí?
La Grace tornarà aviat amb la resta de la canalla.
Hi és, el seu marit?
El Lester em va dir que no parlés amb ningú.
És l'habitació de la Faith.
És d'ella i prou.
La seva filla?
On és, ara?
Aquí.
Li acabo de fer pancakes.
Qui és, vostè?
¿La canalla
vivia aquí i no amb la família?
Diuen que preguntaves per mi.
Soc la Faith Gibbs.
Sí, la recordo.
Duia els cabells diferents, però és la Grace.
Ni idea d'on venia. Un dia va aparèixer i ja està.
I això era normal?
Oh, i tant.
Mon pare tenia muntat un bon negoci.
No és que les segrestés, llavors?
No li calia.
La gent es pensava que mon pare era com un àngel de la guarda o què sé jo.
Li pagaven pels seus serveis i tot.
Una gran estafa, la casa d'acollida.
Es quedava els subsidis de mares solteres, pares drogoaddictes...
Tothom creia que érem una gran família feliç.
I no era pas així.
Ni de conya.
Quasi no els donava menjar.
El just per sobreviure i prou.
Quasi sempre les tenia tancades.
Jo els obria les finestres d'amagat perquè entrés aire.
Em pots dir res més d'ella?
No, gràcies.
Plorava molt.
Li sobraven motius per fer-ho, però plorava més que la majoria.
Sempre deia que son pare vindria a buscar-la.
Et va dir res sobre ell?
Sempre parlaven de pares i mares.
D'algú que un dia vindria i les duria a la seva dolça llar.
Fantasies i prou. Mai va venir ningú.
La Grace va aguantar dos anys abans de fugir.
Si algú preguntava per ella,
mos pares deien que havia tornat amb sa família.
Un bonic final feliç.
I el teu pare...
Espero que estigui ben mort i que fos una mort dolorosa.
Faith, aquí tens.
Gràcies per parlar amb mi.
- Et poso res? - No. A la pròxima.
D'acord.
Et deixo el meu número.
- Si recordes res més, em podries trucar? - Sí. Gràcies.
Ei.
Si veus la Grace,
demana-li perdó de part meva.
Espera!
Era una mena de poli, el pare de la Grace.
Hi acabo de caure. Ella era la que deia
que son pare vindria i detindria el meu.
Jo sabia que era un somni i prou,
però, collons, quan ho deia,
desitjava que fos veritat, hòstia.
En fi...
Ei. Necessito que em facis un favor. Extraoficial.
El Roscoe i jo hem estat fent molt el dropo,
i he pensat que sortir a passejar no ens faria cap mal.
M'encanta, aquest lloc.
Com t'ha anat, allà dalt?
El nano tenia raó.
Era la Lucy.
Vas trobar cap més pista?
Vaig tornar a demanar els resultats de la prova d'ADN.
Si ja te'ls havia donat jo.
Sí.
Però vas treure la teva filla Kate de la llista.
Era al sistema perquè la van detenir l'any passat.
M'estimo molt la Kate, però...
els problemes se li enganxen a la pell
com una tifa a la sabata.
Trepitja merda allà on va.
De quan la Lucy va fer sis anys.
La Mary ho sap?
No.
No ho hauríem superat.
La veritat és que la Lucy tampoc ho sabia fins poc abans de la mort de la Maggie.
Crec que la Lucy...
La Lucy tenia por d'estar sola, i la Maggie li va dir que...
Que jo era son pare.
Et va demanar que apartessis la Lucy del Rory?
És l'últim que em va dir abans de morir.
Endur-me-la va ser fàcil.
Tothom sabia que el Rory pegava la Lucy i la Maggie,
així que va ser fàcil carregar-li la desaparició de la Lucy.
I què? La vas dur allà per treure-la de l'estat?
Sí.
Havia sentit que els Gibbs eren bona gent i...
que sabien guardar un secret, si pagaves prou.
Creia...
Kyle, creia que era un lloc segur per a la Lucy. T'ho juro per Déu.
I li vas dir que l'aniries a buscar.
- Que només series fora un temps. - No ho sé. Potser sí. Volia...
Volia fer el correcte per la Lucy i la Maggie,
però tenia una dona i una família a cuidar i protegir.
Quan van matar el Rory per allò, ja no es podia arreglar.
Ni tan sols quan va fugir per tornar amb tu?
Ho hauria perdut tot: la feina, la família...
Li vaig dir a la Lucy que l'ajudaria, que li trobaria un lloc millor.
Però va fugir.
No la culpo, sabent on va acabar la primera vegada.
Li vaig fallar.
Sí.
No la vaig tornar a veure després d'allò. Mai més.
Em trenca el cor que s'ajuntés amb el Maguire.
Necessitaré els teus rifles de caça.
Els faré analitzar.
Mare de Déu, Kyle!
¿T'explico el meu gran secret
i d'això passes a elucubrar que vaig matar la meva filla?
Truco al Dixon, li diré que vagi a casa teva a recollir-los.
Potser que avisis a la Mary que hi va.
Doncs no sé com l'hi explicaré,
però si així aclarim les coses, endavant.
Kyle! Espera.
Deixo els rifles a gent, a amics que cacen.
Normalment vaig amb ells, però no sempre, i no sé...
No sé exactament qui...
Mare meva.
Ni tan sols sabia que la Lucy encara era al parc
fins fa més o menys un any.
Va venir a casa demanant diners. Els hi vaig donar.
Es va tornar una cosa recurrent, i, a cada visita, el preu pujava,
amb amenaces sobre què em faria si no pagava.
Em podia fer mal de moltes maneres.
Li intentava demanar perdó, però ja tant li feia.
Em volia fer patir igual que jo l'havia fet patir a ella.
L'últim cop, jo estava amb la Sadie.
Creia que ella era a l'habitació, però quan hi vaig anar, només...
Només hi havia una nota.
Deia: "La Sadie i jo anem a veure el Lester."
Déu meu!
Vaig córrer per tot el bosc, buscant-les desesperat...
I llavors em van trucar.
Algú havia vist la Sadie a la cresta on abans vivia la Maggie.
Després de dur la Sadie a casa, vaig sortir a buscar la Lucy.
Només volia...
Volia fer-l'hi entendre. Dir-li que no podia continuar així.
I quan la vaig veure,
volia que s'aturés per poder-hi parlar.
Kyle, t'ho juro, jo no volia fer-li mal.
Quan la vaig veure caure, vaig saber que pensava que la volia matar.
Necessitava ajuda, però la vaig perdre
fins que vaig trobar el seu rastre en direcció a El Capità.
Li volia fer entendre que havia de protegir ma família. Ella...
Ella era família, Paul.
Hòstia!
La Lucy era família.
Mare meva, sé que he comès errors,
però no volia que passés això.
Has de fer el correcte.
No puc.
Déu meu...
Kyle?
Kyle.
Puc revertir la teva suspensió.
Puc aconseguir que et quedis al parc amb el Caleb.
I què li dic, de la Lucy?
Per l'amor de Déu!
Kyle!
Kyle, atura't!
Atura't!
Ho sento!
Déu meu.
Va!
Ho sento.
Encara no estic llest.
No passa res.
Sigui on sigui...
i vagi on vagi...
Tu sempre seràs amb mi.
Ja ho sé, papa.
T'HE DEIXAT EL CAVALL. NO T'OBLIDIS D'ALIMENTAR-LO!
ESTEU SORTINT DEL PARC NACIONAL DE YOSEMITE
Subtítols: Marina Torruella Bonsoms