TEMELJENO NA ISTINITIM DOGAĐAJIMA
Hajde, ustajte.
Idemo.
Morate ustati.
Pusti me!
Prestanite se tući!
Dođite postaviti stol i pazite na šalice.
Hajde, budi koristan.
Malo tišine nikomu ne bi škodilo.
Možeš li malo pomaknuti stol?
Ne. Ti ga pomakni.
Uskoro će nam doći klijenti. Požurite se.
Ne razumijem zašto ste im rekli da dođu ovako rano.
Nije da želim da dođu rano. Zapravo…
rekao sam im da dođu ovako rano
da ne moram čekati cijeli dan.
Imamo li maslaca?
Zar nije tako?
Imaš li mnogo klijenata danas?
To je marketinška strategija, Mechita.
Oni su mi zapravo jedini klijenti danas.
Šalica.
Ništa nije ostalo.
Efraíne, čistač podova! Skoro sam slomila vrat.
-Zar ne vidiš da imam posla? -Imaš slobodno poslijepodne.
U redu, gđo sutkinjo.
Eto ga.
-Dobar dan. -Dobar dan.
-Ja sam Efraín, uđite. -Dobar dan.
-Dobro došli. -Dobar dan.
-'Dan. -Želite li vode?
-Može, hvala vam. -Izvolite.
Ako mladenka želi popraviti šminku, ovdje je mjesto za to.
-Da. -Ovuda.
Izgledate sjajno.
-Hvala. -Fotografije su za zahvalnicu?
Za pozivnicu.
Sjajna ideja!
Bit će divne.
Kad smo mi imali svadbu, Mechita je imala sjajnu ideju
da šaljemo ručno ispisane pozivnice.
Pola se gostiju izgubilo jer nije moglo pročitati njezin rukopis.
Onda je završila daktilografiju.
Zakasnit ćemo! Požuri se!
-Nisam ja kriv! -Molim? Uvijek si ti kriv!
Ušutite više!
Efraíne.
Mladoženjina koža izgleda loše.
-Stavi dodatno svjetlo. -Hoću.
Efraíne.
Popravi čistač podova.
Dobro.
Samo nekoliko sitnica…
-Doviđenja. -'Đenja.
Odvjetnik nam je rekao da je u preventivnom pritvoru.
Ali da možemo zatražiti da ga puste uz jamčevinu.
Učinit ću što mogu, ali to ne ovisi o meni.
Pričekajte trenutak.
-Dobar dan. -'Dan. Izvolite?
Dogodilo se ubojstvo u ulici Agustinas br. 1035.
Blizu hotela Crillón?
U hotelu Crillón. U čajani.
UBOJSTVO U HOTELU CRILLÓN
Hvala.
ZABRANJEN ULAZ DAMAMA I PRODAVAČIMA
Antito, uzmite ovo.
Hvala.
Suče!
Maknite se.
Ne, ne.
Molim vas!
Gospođo…
USPOREDNI ŽIVOTI
Mercedita, nikad niste bili u Crillónu?
Dođite.
Gálvez, dajte izvješće g. Aliru.
Evo, uzmite ovo.
Georgina Silva Jiménez.
Silva je pucala ravno u njega s udaljenosti od metar ili dva.
Pištolj je njezin, zar ne?
Da. Pregledajte ga prije negoli ga uzmu.
U redu.
Pogledajte.
Evo.
Baby Browning iz Belgije.
Kalibar 6.35.
Čudo.
Mercedita.
Pogledajte ovu divotu.
-O, da. -Pogledajte.
Trebao bi stajati među nakitom.
Znamo li išta o supruzi pokojnika?
Znamo da mu je Silva bila partnerica.
Da, ali mislim na ženu.
Ne, žrtva nije nosila prsten, suče.
Neka odnesu tijelo.
Gálvez.
Mercedita, sjednite ovdje, a Arnés, vi ovdje.
Ispružite ruku i uzmite žlicu.
Pet hitaca, ha?
Ta je žena sigurno luda kao šiba.
Sve ukazuje na to da je pucala stojeći jer je pištolj bio skriven u džepu kaputa.
-Lakše bi ga izvukla. -Ustanite.
Otprilike ste iste visine kao i ta žena.
No je li pucala stojeći jer joj je tako bilo lakše
ili je htjela biti udaljenija od žrtve?
Možda je htjela da je vide.
-Što mislite? -Gálvez.
Donesite ženine osobne predmete.
Da vidimo.
Zapisujte.
Dakle, g. Roberto Pumarino Valenzuela…
Novine!
SMRT I LUDILO
Ubojstvo u Crillónu!
NIJE UBILA RADI SLAVE
Žena ubojica!
TRAGEDIJA U CRILLÓNU
Novine!
El Mercurio! El Clarín!
El Diario! La Nación!
El País!
Ubojstvo u Crillónu!
Svi govore kako je María Carolina Geel počinila ubojstvo
pred čileanskom aristokracijom. Pogledajte ovo.
Naslovnica, šefe.
Ugledna osoba u novinama treba biti samo tri puta.
Kad se rodi, kad se vjenča i kad umre.
-Vi niste ugledna osoba? -Više nisam, Mercedita.
Ne mogu podnijeti sve te lešinare.
Hrpa bolesnika.
Kad sam dolazio, novinar me pitao svjedoči li danas vampirica.
Vampirica?
Da, Domingo, čuo sam vas.
Kuham kavu. Želite li još jednu?
-Može. -U redu.
Što kažete, Mercedita?
Ova je institucija svjedočila stoljećima pravne tradicije, a sad je rimski cirkus.
Da su me ubili u Crillónu, htjela bih da ljudi znaju što je bilo.
Za to biste morali biti u Crillónu.
ZLOČIN IZ STRASTI
Bože, ti će radoznali bolesnici rastrgati tu nesretnu ženu.
Gotovo je žalim.
Najprije poludi i ubije ljubavnika,
a sad je postala zlikovka stoljeća.
Ta žena prolazi pravi pakao.
Bit ćemo slavni, Mercedes.
Trebao sam staviti gel u kosu.
Ako g. Aliro bude htio na ručak, morat će iskopati rupu da prođe.
Neka je osudi kad ovaj kaos zamre.
Ne, g. Aliro slab je na takve žene.
María Carolina!
María Carolina! Molim vas!
Gđica Georgina Silva Jiménez?
Zovem se María Carolina Geel.
Ne zvuči mi poznato.
To je pseudonim koji moja klijentica rabi kao spisateljica.
A kad je ubila g. Pumarina, je li bila Silva ili Geel?
Oprostite.
To je ista osoba.
Ne razumijem.
Priznajete li da ste pet puta pucali u g. Roberta Pumarina Valenzuelu
14. travnja u hotelu Crillón?
Časni sude, optuženica odbija odgovoriti na to pitanje.
-Barem do forenzičke analize… -Da.
Priznajem.
Priznajete li i da ste imali Baby Browning s namjerom ubojstva svog partnera?
Nije mi bio partner.
A što vam je bio?
Nije bio moj.
Nisam to htjela.
U redu, gđo Silva.
Pomozite mi da vam pomognem. To vam je u interesu.
Je li vam on što učinio?
Montero je vani. Želi vas vidjeti.
G. Concha.
Da, naravno.
Imate li cigaretu?
Pušenje nije dopušteno.
Moj je odvjetnik pušio.
Jeste li vi odvjetnik?
Nisam.
Jeste li vi odvjetnik?
Nisam.
Mercedes.
Zavod za sudsku medicinu pripremio je dokumente.
Kad će obaviti psihološku procjenu?
Psihološku procjenu?
Ako slučaj to zahtijeva, uvažavam i druge discipline.
No nisam ovdje da vam dajem objašnjenja, g. Montero.
Optuženica će sutra morati ići na Zavod za sudsku medicinu.
Odavde će je odvesti na razgovor.
Sirotica će ostati u postaji dok stručnjaci ne potvrde što već znamo.
Da mora u psihijatrijsku bolnicu.
Pogledajte.
Eto.
„Monterova optužba. Spisateljica je ubila s namjerom i predumišljajem.
Zaslužuje najoštriju kaznu.”
Jadni g. Aliro.
Suče, optuženica ne može provesti noć u policijskoj postaji.
Jeste li svjesni njezina psihičkog stanja?
Jedva zna gdje je.
Zašto je ne pošaljete kući?
Znate što ćemo?
Odvedite je u crkvu Buen Pastor. Imat će mirnu ćeliju podalje od novinara i buke.
Časne će se pobrinuti za nju.
Da.
Kao što možete zamisliti,
ona nije…
navikla na zatvorske ćelije.
Shvaćate li da ja nisam papa?
Da, ali…
Možete li dopustiti optuženici najnužnije stvari?
-Čista odjeća… -U redu, dopustit ću to.
Problem je što joj sestra živi u Parralu.
I…
Kao što možete zamisliti, ako odvjetnik ide po odjeću…
Mislim da su ključevi njezina stana u posjedu suda.
Da?
Da ja odem?
Otići ću.
Dokad će biti u Buen Pastoru?
Do presude.
Kakva korist od zatvora ako dobije šugu i sve novine okrive mene?
Vidimo se.
-Doviđenja. -'Đenja.
-Ja sam jednom imao šugu. -Jao, Domingo.
Sve me svrbi od samog spomena.
Previše ekspozicije.
Dobar dan.
G. Concha.
-Znate da odvjetnici ne smiju ući. -Što?
Uzmite. To su njezine stvari.
Pričekajte je ovdje.
Imate li cigaretu?
Provest će ispitivanje da utvrde vaše zdravstveno stanje.
Da vide jesam luda?
Ako imate psihički poremećaj, neće vas poslati u zatvor.
Neću u ludnicu.
Uđite.
Dobar dan.
Ulazite li?
Pregled je privatan.
Dobar dan, hvala što ste došli.
G. Rolando de la Fuente.
Prema policijskom izvješću,
posluživali ste Roberta Pumarina i Georginu Silvu.
Tako je, bio sam im konobar.
Što mi možete reći o događajima u čajani hotela Crillón?
Ovako… Gospodin je sjeo za stol broj tri.
Sjeo je na stolac okrenut prema dvorani.
Pitao sam ga želi li što popiti i rekao je da nekoga čeka.
Nakon toga stigla je gospođa.
-I kako vam je izgledala? -Posve normalno.
Ništa neuobičajeno.
-Jeste li vidjeli pozdrav? -Sve je bilo normalno.
No primijetio sam stolac koji je gospođa odabrala.
Bila je leđima okrenuta drugim stolovima?
Da.
Primijetio sam to jer žene obično vole biti licem okrenute prema dvorani.
I kako se ponašala?
Primijetila sam da je Pumarinov izraz lica iskazivao
odbojnost.
Ne zovi me, ne piši i ne dolazi.
Vjenčat ćeš se?
Moja je sestra nešto načula.
-Rekla je: „Radi što želiš.” -Tražili su piće?
Nisam tračerica. Ne miješam se.
Ali čula sam nešto kad su počeli vikati.
Što to?
Zaboravi me.
Čula sam: „Prekinimo ovo, gotovo je. Više nema želje.”
Je li gđa Silva imala ispad usred svega toga
ili je izgubila kontrolu?
Ne, nije bilo ispada, ali onda je uslijedio kaos.
Ne budi očita!
Tad sam čula stolac.
Stolac?
Što se onda dogodilo?
Onda je ustala i počela pucati u g. Pumarina.
Čuo sam pucnjeve, naravno.
No isprva nisam znao odakle dolaze.
A onda je gospođa ostavila pištolj na stolu.
Bio sam iza njih.
Ostavio sam pladanj, otišao onamo i pokrio pištolj ubrusom.
Zašto ste to učinili?
Nisam siguran.
Da se gosti ne uplaše ili da ga ona ne uzme.
Ne znam.
Je li gđa Silva ustuknula prije pucnjeve ili se sve brzo odigralo?
Brzo se odigralo.
Izvukla je pištolj i počela pucati.
Bio je uz nju, nije ni morala ciljati.
-Je li odmah umro? -Mislim da jest.
Nije imao vremena ni viknuti.
Umro je u tišini, kao gospodin.
Je li gđa Silva nakon toga pokušala ubiti sebe ili pobjeći?
Ne.
Upravo suprotno.
Samo ga je zagrlila i poljubila mu rane.
Ne!
Zatim je kleknula, sklopila ruke kao u molitvi, i rekla: „Spasite ga!”
Spasite ga!
Dosta!
Prestani.
Kamo šalju Lucha?
Na sjever, u Iquique.
Aha, da čuva granicu.
Da.
Trebali bi te pozvati u vojsku.
Što? Želi sobu samo za sebe.
Nije istina.
I ti bi trebao misliti na svoju budućnost, Gaspar.
Uskoro ćeš biti u istoj situaciji kao i brat.
A ti?
Zaista želiš studirati pravo?
Bit ću sudski službenik jednu godinu, a onda odvjetnik.
I za dvije godine bit ću sudac kao i mama.
Mama bi ti mogla biti tajnica.
…znana kao María Carolina Geel…
Isključi to, sine.
Ali želimo znati što se događa. Sutkinja je vrlo tajnovita.
-Moramo saznati preko radija. -Ugasi ga.
El Clarín danas je objavio da je Mistral komentirala slučaj.
Ali ne živi u Čileu.
Ne zanima je što je neka žena učinila u Crillónu.
No dobila je Nobelovu nagradu.
-Za književnost, ne za pravo. -Zar ne postoji i za pravo?
Ne?
Gospođo sutkinjo…
Prestanite.
Znate da nisam sutkinja.
Da jesam, svi biste bili u zatvoru.
-Zašto? -Zbog nepoštovanja.
Jao, Efraíne!
Čistač podova, Efraíne.
Dosta. Prestanite!
G. Sergio Pumarino, dobar dan.
Dobar dan, časni suče.
Recite mi nešto o svom bratu. Kako biste ga vi opisali?
Bio je najbolji brat na svijetu.
Najbolji od nas.
-U redu je, g. Waltere. -Oprostite.
Samo polako.
Recite mi kakva je vaša sestra Georgina?
Veoma je osjetljiva.
I pomalo nestabilna.
Eksplozivna?
Ne, ne na taj način.
Svi su je voljeli.
Uvijek su je zvali na okupljanja i zabave.
Bila je tvrdoglava.
I ćudljiva.
Rekla bi mu da nastane, a sljedećeg ga dana zvala plačući.
Roberto ju je mnogo puta zaprosio.
Četiri ili pet puta.
-Uvijek je odbijala. -Komplicirana žena.
Uvijek je bila veoma…
neovisna.
Znate…
kao današnje žene.
A onda ga je molila da je posjeti i otišao bi.
Uvijek bi otišao.
Georgina ne govori o svojim problemima.
Ne voli kad je drugi žale.
Predugo ju je trpio.
Je li vam brat ikada spomenuo da želi prekinuti s njom?
Ne, obožavao ju je.
Bog zna zašto, ali uvijek bi joj se vraćao.
Zato mi je laknulo kad ju je ostavio i počeo izlaziti s drugom djevojkom.
Kojom djevojkom?
Alicijom Castro.
Obiteljskom prijateljicom. Počeli su se viđati prije nekoliko mjeseci.
Bila je presretna što će se udati za njega. Vidjela je što i mi.
Dobrog čovjeka.
Pristojnog.
Koji je želio postati ocem.
Ljubav ju je izmučila.
Georgina
ne zna biti sama.
Uvijek treba nekoga pored sebe, ako me razumijete.
Kao da je iznimno krhka.
Ta je žena bila…
zlobna.
Nenormalna.
Nije mogla biti kao druge.
Pumarino se nije mogao nositi s njom.
Jeste li mogli zamisliti da bi ona bila sposobna za ubojstvo?
Za ubojstvo? Da.
Ali ne tako hladnokrvno, pred svima.
Posljednji put kad sam ih vidjela bio je veoma hladan prema njoj.
A ona je izgledala umorno.
Bratova je greška bila spetljati se s razvedenom ženskom.
Razvedena je s razlogom, zar ne?
Već dugo poznajete gđu Silvu, zar ne?
Da, bili smo u braku 13 godina.
Kako biste opisali gđu Silvu?
Dobra žena.
Pametna.
I veoma nemirna.
Konfliktna?
Ne.
Znatiželjna. Strastvena čitačica, zanimljiva sugovornica.
A kao majka?
-Kakve to veze ima? -Molim vas, odgovorite.
Sjajna majka.
Veoma predana.
Puna ljubavi.
Dakle, nije bila nasilna prema vama i bila je sjajna osoba.
Objasnite mi onda zašto je ubila g. Roberta Pumarina?
Ne mogu to shvatiti.
Meni je sve jasno.
Nije htjela završiti praznih ruku.
Ubila ga je iz ljubomore.
Ako netko to nije predviđao, nije je poznavao.
Pokušala se uklopiti.
Odbila je prosidbu mog brata.
No kad se htio oženiti drugom, ubila ga je.
To je Georgina Silva.
YENIJIN USPAVANI SVIJET
ZLOČIN IZ STRASTI U CENTRU SANTIAGA
SPISATELJICA MARÍA LUISA BOMBAL UBILA EULOGIJA SÁNCHEZA ERRÁZURIZA.
Suče, imamo popis svjedoka koji žele svjedočiti o okrutnosti…
G. Montero.
Svi vole sočne tračeve.
Ali ovo je sudnica.
Izvješće, molim.
Hvala.
„Ispitanica trenutno prolazi menopauzu…”
-I ovdje. -„…važan čimbenik za žene.”
„To je izazvalo promjene u ponašanju. Preporučujemo još jednu procjenu.”
Slažem se.
Ne uzbuđujte se, g. Concha.
-Časni sude, ako mi dopustite… -Ispričavam se.
Poslat ćemo kopiju izvješća u vaše urede.
Hvala vam.
Spreman sam donijeti presudu.
Prema utvrđenom, nije sposobna za izjašnjavanje.
Tako će moći provoditi vikende kod kuće.
Hvala.
Ova hrpa lešinara moći će ponovno izvještavati o važnim vijestima,
a mi nećemo morati ručati ovdje kao u zatvoru.
Nije tako loše.
Nije tako loše? Zatvoren sam u uredu i jedem ukiseljenu piletinu.
Znao sam da je žrtva posvetiti svoj život pravdi.
CIJENA ŽIVOTA ČOVJEKA
Vaš je rad zaista za pohvalu.
Da. Zamisli da svaki dan gledaš svoje lice u novinama.
No nije riječ samo o tome, Domingo.
Vaša je predanost istini i pravu zaista impresivna.
Domingo, mi zaista možemo reći da smo radili za pravednog suca,
unatoč činjenici da mu je ugled ugrožen.
Kako to mislite?
Donijet ćete poštenu presudu, zar ne?
Čak iako se javnost ne slaže s vama.
To je veoma hrabro, Domingo.
Veoma hrabro.
Samo malo.
Mercedita, ja sam sudac Republike.
Ova manipulacija možda djeluje na vašoj djeci, ali ne i na meni.
Ali to je istina.
Ako je pustite, novine će vas napasti.
Stvarno? Mislio sam da će mi čestitati.
Nisam vas ni u što pokušavala uvjeriti. Samo govorim istinu.
Kao što Domingo kaže, ako je pustite, cirkusu neće biti kraja.
Mercedita, imate li popis svjedoka koji je donio g. Montero?
Trebali bismo ih nekoliko pozvati prije izricanja presude.
Da budemo sigurni.
-Čuvate si leđa? -Kako to razgovarate, Mercedes?
-Ispričavam se. -Sudac ne mora čuvati leđa.
-Mora analizirati sva gledišta. -Kako vi kažete.
MARÍA CAROLINA GEEL PERCES, TINEJDŽER KOJI JE SANJAO I VOLIO
ČUDNO LJETO
O, vi ste novi u zgradi?
Nisam.
-Ne. -Aha, vi ste sestra.
-Zar ne? -Nisam.
-U redu, doviđenja. -Doviđenja.
Ovdje.
Inicijali.
-Potpis. -Časni suče.
Jao!
Nisam znao da se sređujemo.
Baš si se dotjerala, Arévalo.
-Zbog novinara? -Ne.
Tako iskazujem
poštovanje prema sudnici.
Evo.
Ne morate biti sramežljivi kad vam daju kompliment.
Nosi li ona uvijek parfem?
Ne znam.
Hvala, Domingo.
Mercedita?
Izvolite?
Koji parfem nosite?
To je sapun.
Mercedita.
Afrička ptica, četiri slova?
Ibis.
Hvala.
Taj ured piše izjave za svaki kutak ovog grada.
Jedan zarez može promijeniti značenje cijele rečenice.
Fascinantno, Fernando.
Ostavimo postrani vaš posao,
kakav je bio odnos između g. Pumarina i gđe Silve?
Jao, bio je veoma kompliciran.
Ponekad bi se vratili s ručka i vidjelo se da su se svađali.
Da je bilo rasprave, suza i ostalog.
Vidjelo bi se da je plakala?
Ne ona, nego on.
-On? -Da.
A jeste li bili bliži žrtvi ili gđi Silvi?
Robertu.
Naravno. Bio je dobar i ljubazan čovjek.
Bio je sjajan šef. Zaista jest.
Veoma pažljiv, da.
A ona?
Ne bih isto mogla reći i za nju.
Lagala bih.
Uvijek nas je gledala svisoka. Kao da nismo dovoljno dobri.
Živjela je u svom svijetu, bilo joj je dosadno na poslu.
Kako to znate?
Čim bi ostala sama, počela bi pisati.
-Knjige? -Da.
I mi bismo voljeli pisati priče i ostale gluposti.
Ali odmah bismo izgubili posao.
-Rekli ste da ga nije voljela? -Mislim da ga je iskorištavala.
Roberto bi otrčao k njoj kad god bi nazvala.
Bila je užasna djevojčica.
-Djevojčica? -Georgina.
Tako ju je zvao. „Djevojčica”.
Kad je trebala novac, Roberto bi uvijek uskočio.
On je sve plaćao.
Ali nije djevojčica, odrasla je žena.
Georgina je ispraznila Robertove džepove.
Ja sam Rebeca Vizcaya Pérez.
Radim u financijama.
Roberto Pumarino bio mi je šef.
Što mi želite reći, gđice Rebeca?
Jesu vam spomenuli stroj za čišćenje podova?
Nisu.
Molim vas, izvolite.
Ne znam jeste li čuli, ali g. Roberto dao je Georgini
električni čistač podova.
Ne metlu.
-Mislim na onaj koji priključite. -Stroj za poliranje?
-Mercedes. -Tako je da, stroj.
Možete li vjerovati da mu ga je vratila?
Iznenađenje!
Što je to?
Mislim da je duboko u sebi g. Roberto
htio da postane kućanica. Razumijete?
Gđo Vizcaya, rekli su mi da ćete donijeti dokument.
A, da.
Pregledavala sam ormariće za spise g. Roberta.
U stražnjem dijelu jedne ladice našla sam mnogo poderanog papira.
Pa sam onda…
spojila sve te dijelove.
I donijela sam ovo.
Što je to?
Pismo.
„Roberto, dugo sam razmišljala o tome
i evo odluke koju si tražio da sinoć donesem.
Moram reći da cijenim tvoje ponašanje koje društvo smatra džentlmenskim.
Znam koja je vrijednost toga,
i ako odbijem tvoju ponudu,
činim to zato što su čimbenici za negativan ishod braka
zaista brojni.”
Svaka žena u Čileu želi čistač podova!
-Nisam bilo koja žena! -Luda si!
„Roberto, moja narav,
moj karakter, moji hobiji,
moje godine, moje iskustvo,
protive se vjenčanju.
Ako svemu tomu dodaš i duboku osjećajnost
koja je zauvijek u sukobu sa stvarima i bićima,
a i potpuni skepticizam prema životu…
morao bi priznati
da se ništa u meni ne poklapa s takozvanom institucijom braka.
I ja nisam žena
kakvu tvoja situacija zahtijeva.”
Hvala Bogu da sam ti kupio otmjeni ogrtač,
a ne suvremeni stroj za čišćenje podova
jer bi sad održavali komemoraciju za mene u baru.
-Ja nisam ona. -Znam da nisi.
Naravno da nisi.
Jer Mari, moja Marita,
u zatvoru plaća za najgori zločin.
Za to što je umjetnica i žena.
Želiš li popiti piće?
Marita mi je uvijek govorila da ne voli kad idem kući pijan.
Zato mi je dala ključ.
Moja Mari.
Brine se za mene čak i iz zatvora.
I ti si bila prepijana da ideš kući?
Nisam.
Ja sam njezina sestrična iz La Serene.
Aha.
Kako se zoveš?
Dominga.
A što radiš u stanu svoje sestrične?
Pospremam, čistim.
Da se ne skupi prašina.
Aha.
Došla si iz La Serene čistiti?
I to u ogrtaču. Čudno.
Ispitujete me?
Baš si nepovjerljiva.
Sviđa mi se to.
Dominga.
Nije zločin ubiti iz ljubavi.
Hvala Bogu da me nitko nije tako volio.
Ubila je iz ljubavi, ali ne iz ljubavi prema njemu.
Nego prema umjetnosti.
To nije bilo ubojstvo, nego hommage.
Bio je to književni citat.
U siječnju 1941…
najveća spisateljica koju smo izgubili…
-Mistral. -Ne.
Spisateljica, ne pjesnikinja.
María Luisa Bombal uzela je pištolj i upucala ljubavnika.
Znaš li gdje?
Ovdje, u ruku.
No nije to važno, važno je da se odvilo u…
Hotelu Crillón.
Već si znala?
Ne, zaključila sam.
Ta žena ide u zatvor zbog zločina koji ni nije sama osmislila.
Kako je to moguće?
Ne budi takva malograđanka, ženo.
Dobro, gle.
Današnja umjetnost nadahnuta je jučerašnjom umjetnosti.
Citat je toliko izravan, da će čak kopirati i Bombalin kraj.
To jest, pomilovanje.
Kakvo pomilovanje?
Bombal je pomilovana.
Nemate novine u La Sereni?
Da, imamo ih.
Ali Bombal je najveća spisateljica koju ova zemlja ima.
Tko bi pomilovao Silvu?
Predsjednik.
Kad čuje glas jednog anđelka.
Ne iz La Serene, naravno, nego iz Vicuñe koja je blizu.
Baš je lijepa.
Vrlo lijepa.
Dao sam je Mari.
-Ne, moja je. -Nije, Dominga.
-Nije. -Moja je.
Dominga… Ne izgledaš kao Dominga.
Dominique, možda, ali Dominga? Ne.
Želiš čuti još nešto?
Mari nema rodbine u La Sereni.
Ali ne brini se.
Ova je kuća poput ambasade.
Mnogima pruža azil.
Zovem se René.
A ti? Kako se stvarno zoveš?
Mercedes.
Eto ga.
Mercedes. Dobro.
Mercedes.
Žao mi je.
Ne brini se.
Sutra se ničega neću sjećati.
Ja sam pjesnik lošeg pamćenja. Zato ništa i nisam postigao.
Mercedes…
Nije važno što joj nisi u rodu.
Mi, kojima je dosadilo biti što jesmo, trebamo mjesto gdje možemo biti nitko.
Što je bilo?
Ima li još čaja?
Ne, ali možeš skuhati još.
Ángela je potvrdila.
Gdje će odsjesti?
Ovdje, s nama.
Nema dovoljno mjesta.
Mercedes…
Jesi li sinoć došla smrdeći na alkohol?
Ne, nisam pila.
Smrdjela si na rakiju.
Čudno, nisam je pila.
Klijentica dolazi s djecom.
Ne.
Sranje.
Približite malo glave i nastavite me gledati.
-Nasmiješite se. -Dobro? Tako. Osmijeh.
Vidimo se, tata.
Vidimo se.
Sretno.
I ja imam dvojicu sinova.
A da?
Morat ćemo biti dobre prema snahama.
Tko će se inače brinuti o nama kad ostarimo?
Naravno.
Nasmiješite se.
Imamo juhu i mechazo.
Mechazo.
Svi ćemo juhu.
-Da. -Naravno.
-Hvala. -Hvala.
Dobro došli.
Što je, Mercedita?
-Gledam imaju li nova predjela. -Ali naručili smo juhe.
-Jeste li na kakvoj dijeti? -Izgleda mršavije.
Možda zbog nove haljine.
-Ne znam jeste li primijetili… -Moram ići.
-A juha? -Pojest ću nešto usput.
Otkad se u ovoj zemlji baca hrana?
-Nemojte je baciti. -Da je ponesemo?
Ti je pojedi.
Što se događa s Mercedes?
O, ne, Montero!
G. Montero, nemojte. Ne.
Osijedjet ću od tog čovjeka.
-Suče. -Oprostite, g. Montero.
Službenik i ja baš odlazimo.
Obitelj Pumarino čula je glasine
da optuženica živi kao kraljica u Buen Pastoru.
Privatna ćelija, kupaonica, pranje rublja… Kao da je u hotelu s pet zvjezdica.
Buen Pastor nije hotel, g. Montero. To je ustanova koju vode redovnice.
-Ali obitelj Pumarino… -Dosta.
Gotovo.
Moram se vratiti u ured i završiti neke važne poslove.
A ako me ikad opet vidite na ručku,
pustit ćete me da u miru jedem.
U redu.
Ispričavam se.
Rekla sam mu, ali provukao se.
-Mercedes? -Da?
Sutra ćete otići u Buen Pastor, provjeriti u kakvim uvjetima živi
i obavijestiti nas.
U redu, šefe.
-Jesu li te pratili? -Izvoli.
Pobijedit ću.
-Bok. -Zdravo.
Bok, mama.
Zadržali su me.
Nismo primijetili.
Opa! Sutkinja je baš otmjena!
Umiremo od gladi, mama.
Evo sad ću.
-Na redu si. -Tata.
Ne odugovlači!
Polako.
Kako je bilo na poslu?
Bilo je dobro.
Imamo mnogo posla.
Sve je po starom?
Da.
Hvala Bogu.
Što radiš s tim fotoaparatom?
Zatražili su nekoliko fotografija iz Buen Pastora.
Zašto ti moraš ići, Mercedes? Ne može li netko iz sudnice?
Ja sam netko iz sudnice.
-Vidjet ćeš luđakinju iz Crillóna? -Mislim da nije luda, nego da se pretvara.
Nije pošteno. Ako ga ona rabi, možemo i mi.
Ovaj je aparat pripadao mom ocu.
Svi su bili njegovi…
Ovaj je dao meni.
Ovaj je moj.
Ima film za 12 fotografija.
-I moraš napraviti probnu. -Hvala ti.
'Dan. Došla sam vidjeti Georginu Silvu Jiménez.
Evo sudskog naloga.
Gospođo, je li to fotoaparat?
Hoćete li me fotografirati?
Naravno.
Hvala.
Jeste li novinarka?
Ne.
Radim u sudnici.
Upravo to i tražim. Nekoga tko mi može pomoći u sudnici.
Ne mogu vam pomoći, to je posao odvjetnika.
Ali nemam odvjetnika.
Recite mi svoje ime.
Rosa… Janequeo Saavedra.
Zašto ste ovdje? Što ste učinili?
Ubila sam zeta.
Prerezala sam mu vrat kao psu.
Nemojte se bojati.
Nisam loša osoba. Učinila sam to jer se užasno ponašao prema mojoj kćeri.
Udarao ju je dok je bila trudna kao što tuku magarca na tlu.
-Je li kći sad dobro? -Sad je sjajno.
Ona i mali mogu mirno spavati.
Sigurni smo.
I sretna sam ovdje. Spavam mirno.
-Posjećuju li vas? -Svake nedjelje, bez obzira na vrijeme.
Lijepo. Drago mi je.
Gospođo, pođite za mnom.
-Hvala. -'Đenja.
-Vidimo se. -Vidimo se, gospođo.
Ugodan dan.
-Čuvajte se. -Hoću.
Uđite, molim vas.
-Ova vrata? -Da.
-Hvala. -Nema na čemu.
Mogu li?
Uđite.
Dobar dan.
Dobar dan. Ja sam Mercedes Arévalo. Upoznale smo se u sudnici.
Žena s cigaretama.
Neću vam oduzeti mnogo vremena. Došla sam fotografirati ćeliju.
Proširit ćemo izvješće Zavoda za sudsku medicinu.
Potrebne su nam fotografije zatvorskih uvjeta.
Niste morali nositi fotoaparat.
Opisat ću vam ih.
Noći su mirne.
Stražar koji nas obilazi jedva da nam remeti san.
On prođe…
a onda tišina ponovno preuzme ćelije.
A dani su ispunjeni…
ispraznim razgovorom,
glasnim smijehom
i krivovjerjem.
Sad ću početi. Oprostite.
ŽENSKI ZATVOR
Je li ovo vaš zatvorski dnevnik?
Mogu li ga pročitati?
Čitala sam Bombal.
A da?
Imate sličan stil pisanja.
Mogu li?
Zašto ste to učinili?
Svi žele znati zašto ste ga ubili.
Ovdje sam zbog svojih djela.
Nije važno što kažem o njima.
Sami učimo graditi svoju slobodu.
Kupine, puževi…
Skupljamo ih svaki dan.
Tlo je plodno, polja dobro izgledaju.
-Drugi dio pripada pokojnom José Doloresu. -Umro je?
-Od čega je umro? -Od starosti.
Koliko je imao godina?
Bio je jako star.
Ovi dvoje žele sa mnom u polje.
Živio moj šogor!
Pozdravljam ga iz njegove kuhinje.
Santiago je neuredan i svi žive k'o sardine!
Kakva nepristojnost!
Oprosti mu, brate moj.
Nedostaješ mu, pa plače.
Na selu te čeka ujak tvoj, na spomen tvoj od sreće skače.
Istina je, šogoru.
-Dosta više! -Oprosti.
Imam ideju. Djeco, dođite! Otvorit ćemo darove!
Što je to?
Najprije otvori moj.
-S ljubavlju. -Nisi trebao.
-Aguardiente! -Čisti.
Probajmo ga.
Kakav sjajan dar!
-Da vidimo. -Izvoli.
Da mogu pratiti vijesti?
Ne, ne. Pogledaj ovo.
„Fotografski studio García Arévalo. Vjenčanja, prve pričesti,
rođendani, krštenja.”
Bit ćemo slavni?
-Čestitam. -Nadmašili ste sami sebe.
-Pogledaj! „García.” -Vidi ti to.
Imam iznenađenje za tebe, Meche. Zatvori oči. Nema gledanja.
Što? Što je?
-Što bi moglo biti? -Mechita, zatvori oči.
Pogledaj!
-Popravio sam ga! -Sjajan je.
Ima američki motor.
-Vidjela si ga? -Da, no nisam ga rabila.
Želim probati.
Pogledaj ga!
Oprezno, možeš se zapetljati!
Uvijek moraš biti ispred.
Vidi ti to!
Podovi će se sjajiti.
Lijepo je provoditi vrijeme s obitelji, zar ne?
Nema razloga dolaziti kasno kući.
Nemoj se uzrujavati.
Sad smo ovdje. Srce bi ti trebalo biti ovdje.
Vidi, mogu ja to!
Vratit ćemo se, ali moramo ići…
Možda će ga netko ukrasti…
Meche.
Ja sam.
Kakvo je ovo mjesto, Meche?
Stan koji sam pronašla za sebe.
Ovo je privremeno.
Otvori.
Molim te.
Što je ovo?
Čiji je?
Daj mi to.
Jesi li poludjela?
Zna li ta žena da si ovdje? Zna li?
Ta je žena u zatvoru.
Imamo dogovor.
Zalijevam joj biljke.
Provjetravam prostor.
Pospremam.
Preuzimaš…
tuđe mjesto.
Ubojičino.
Ti…
Uzimaš njezine stvari, čak i odjeću.
Meche, ja…
Razumio bih da si se u nekoga zaljubila, ali ovo…
-Ne. -Što je ovo?
-Meche, što je ovo? -Upravo je suprotno.
Što?
Riječ je o miru.
Kakvom miru?
Toliko je buke.
Stalno.
Možda sam preslaba i ne mogu to podnijeti.
Vi možete.
Vi to činite.
Ali meni je dosta.
Što radiš, Meche?
Čistim tepih, pun je blata.
To čak nije ni tvoj tepih.
Ako sad to ne skinem, do sutra će se skoriti.
-Prestani. -Neće se skinuti.
Mercedes.
Nećeš biti ovdje sutra.
Meche.
Odjeni se i idemo kući. Ovo nije tvoj dom.
Meche.
ŽENSKI ZATVOR
„…sva krivica za zločin počinjen s muškarcem.
Duge godine zatvora.
A posljedica je to da muškarac traži drugu.”
-Pa ne piše loše. -Ne.
Pojest će nas žive.
Naravno.
Odbija razgovarati s bilo kim, ali piše knjigu.
A svi je žele objesiti na glavnom trgu.
Ne.
Dosta je bilo.
Moram izreći presudu.
ŽENSKI ZATVOR
„U Santiagu, 11. srpnja 1956.,
u skladu s člankom 391., stavkom 2. Kaznenog zakona,
proglašavam Georginu Silvu Jiménez krivom za ubojstvo iz nehaja.
Izričem maksimalnu kaznu od 541 dana zatvora
za ubojstvo Roberta Pumarina Valenzuele
počinjenog 14. travnja 1955.”
Molim vas, kazna je pretjerana.
Arhivirajte ovo.
Da, časni suče.
Georgina!
Što mislite o sucu koji…
-Dobar dan. -'Dan.
-Kako ste? -Dobro, a vi?
Dobro. Ugodan dan.
Tko?
Halo?
Mogu li ući?
G. Aliro?
Zvali su iz Club de la Unióna. Netko vas čeka u baru.
Netko?
U baru?
Možete li mi učiniti uslugu?
-Dođite me spasiti za sat. -U redu.
Valjda ću moći ući.
HITNO
Vidimo se, Antito.
Idemo, Mercedita.
Kakvo čudno mjesto.
Mene ne puštaju unutra, a vas van.
Vodim vas na ručak u Don Pepe.
-Mislila sam da ćete ručati u klubu. -Da bar, Mercedita.
Bila je to predsjednička zasjeda.
-Predsjednik vas je prekorio? -Nije.
-Nije? -Samo me upozorio.
Na što?
Na to da pravim budalu od sebe.
A kako pravite budalu od sebe?
Mercedita…
Sudac je glas zakona.
No postoje ljudi za koje zakon ne vrijedi.
U tim slučajevima, sudac uzalud govori.
A pravda…
utihne.
Prekidamo prijenos zbog izvanrednih vijesti.
Predsjednik države Carlos Ibáñez del Campo
odobrio je pomilovanje
spisateljici Maríji Carolini Geel.
Odluka je donesena zbog snažne javne podrške
predvođene poznatom pjesnikinjom Gabrielom Mistral
koja je predsjedniku uputila pismo tražeći…
STABLO I DRUGE PRIČE
UBOJSTVO SPISATELJICA GEEL UBILA LJUBAVNIKA
LUDILO U HOTELU CRILLÓN UBILA LJUBAVNIKA I NAPILA MU SE KRVI
LJUBAV JE IZLUDJELA
CAROLININO PISMO PUMARINU DOKAZUJE NJEZINU LJUBAV
SAMO 541 DAN ZATVORA
„NEMOGUĆE IGNORIRATI MOLBU SJAJNE PJESNIKINJE”
POŠTOVANI PREDSJEDNIČE, MOLIM VAS ZA POMILOVANJE
POZNAVAJUĆI VAŠU SUOSJEĆANJE I VELIKODUŠNOST.
S POŠTOVANJEM MOLIMO VAŠU UZVIŠENOST POMILOVANJE GĐE GEEL,
U IME LATINOAMERIKANKI. NEĆEMO TO ZABORAVITI.
S POŠTOVANJEM, GABRIELA MISTRAL
POMILOVANA!
PREMA KNJIZI „WHEN WOMEN KILL” ALIJE TRABUCCO
Prijevod titlova: Iva Matuško