MEGTÖRTÉNT ESEMÉNYEK ALAPJÁN
Keljetek fel!
Ébresztő!
Ideje felkelni.
Hagyj békén!
Ne verekedjetek!
Terítsetek meg! Vigyázzatok a bögrékre!
Te is csináld!
Nem ártana egy kis csend.
Arrébb húznád az asztalt?
Nem! Menj arrébb!
Kuncsaftokat várunk, szóval siessetek!
Nem értem, miért hívtad őket ilyen koránra.
Én sem vágyom rá, de az a helyzet,
hogy ha ilyenkorra hívom őket,
nem kell egész nap várnom rájuk.
Van vajunk?
Na?
Sok kuncsaftot vársz mára?
Ez csak egy trükk, Mechita.
Valójában csak ők vannak mára.
A bögrédet.
Minden elfogyott.
Efraín, majdnem kitörtem a nyakam.
Nem látod, hogy dolgom van?
Szabad a délutánod.
Igen, tisztelt bírónő.
Így ni.
- Jó reggelt! - Örvendek!
- Efraín vagyok. Tessék! - Jó reggelt!
- Üdvözlöm! - Jó reggelt!
- Egy kis vizet?
- Kérek. Köszönöm. - Tessék!
Ha szeretne igazítani a sminkjén, itt megteheti.
- Jó. - Erre!
Gyönyörűen néz ki.
- Köszönöm! - Emlékbe lesznek a képek?
A meghívóhoz.
Kiváló ötlet.
Csodásak lesznek.
Amikor mi esküdtünk, Mechitának az az ötlete támadt,
hogy kézzel írja a meghívókat.
A násznép fele nem talált oda, mert olyan csúnyán ír.
Aztán inkább gépírást tanult.
El fogunk késni. Siess már!
- Nem az én hibám. - Mi? Mindig te tehetsz róla.
Hallgassatok már el!
Efraín!
A vőlegény bőre nagyon csúnya.
- Derítőfény kell neki. - Jól van.
Efraín!
Javítsd meg a padlófényesítőt!
Jó.
Még pár apróság.
- Viszlát! - Viszlát!
Az ügyvéd azt mondta, hogy előzetes letartóztatásban van,
de kérhetjük, hogy óvadék ellenében bocsássák szabadlábra.
Megteszem, amit tudok, de nem rajtam múlik. Egy pillanat.
- Jó napot! - Miben segíthetek?
Gyilkosság történt az Agustinas út 1035. alatt.
A Crillón Hotel közelében?
A hotelben, a teaszalonban.
GYILKOSSÁG A CRILLÓN HOTELBEN
Köszönöm.
NŐKNEK ÉS ÜGYNÖKÖKNEK TILOS A BELÉPÉS KÖSZÖNJÜK
Antito, elvenné, kérem?
Köszönöm.
CRILLÓN HOTEL
Bíró úr!
Vissza!
Ne!
Kérem!
Hölgyem!
PÁRHUZAMOS ÉLETEK
Mercedita, még sosem járt a Crillónban?
Jöjjön ide!
Gálvez, adja oda a jelentést!
Tessék! Vegye el!
Georgina Silva Jiménez.
Igen. Silva egyenesen rálőtt legfeljebb egy-két méter távolságról.
Szóval a nő pisztolya volt?
Igen. Nézze meg, mielőtt beküldjük!
Rendben.
Itt van.
Nézze!
Egy belga PN Baby, .25 kaliberes.
Gyönyörű darab.
Mercedita!
Nézze ezt a szépséget!
- Tényleg az. - Nézze!
Ékszerdobozban lenne a helye.
Tudunk valamit az elhunyt nejéről?
Úgy tudjuk, hogy együtt voltak Silvával.
Én a feleségére gondoltam.
Az áldozaton nem volt gyűrű, bíró úr.
Elvihetik a holttestet, Gálvez.
Mercedita, üljön ide!
Arnés, maga meg oda!
Nyújtsa ki a kezét! Fogja meg a kanalat! Öt lövés.
A nő szörnyen dühös lehetett.
Minden bizonnyal állva lőtt,
mert a pisztolyt a kabátzsebében rejtegette.
- Úgy könnyebb volt előhúzni. - Álljon fel!
Körülbelül egymagasak a nővel, igaz?
Vajon azért lőtt állva, mert úgy könnyebb volt,
vagy mert távolabb akart kerülni az áldozattól?
Talán azt akarta, hogy lássák.
- Mit gondol? - Gálvez!
Kérem, hozza ide a nő holmiját!
Lássuk!
Jegyzeteljen!
Tehát Don Roberto Pumarino Valenzuela.
Újságot tessék!
MEGITTA A SZERETŐJE VÉRÉT
Gyilkosság a Crillónban! Egy nő a tettes!
Újságot tessék!
El Mercurio! El Clarín!
El Diario! La Nación!
El País!
Gyilkosság a Crillónban!
Mindenki erről beszél.
María Carolina Geel a chilei arisztokrácia szeme láttára ölt meg valakit. Nézze!
A címlapon van.
Egy tisztességes ember három okból kerül be az újságba.
A születése, az esküvője és a halála miatt.
- Egy bíró nem számít annak? - Már nem, Mercedita.
Ki nem állhatom ezeket a hiénákat.
Elment az eszük.
Befelé jövet egy újságíró azt kérdezte, ma hallgatják-e ki a vámpirellát.
Vámpirella?
Igen, Domingo. Hallottam.
Főzök kávét. Kér még egyet?
- Igen. - Jó.
Mit szól hozzá, Mercedita?
Évszázados jogi hagyományaink vannak, a plebsznek meg csak a cirkusz kell.
Ha engem öltek volna meg a Crillónban, örülnék, hogy tudni akarják, mi történt.
Előbb be kellene jutnia oda.
ERŐS FELINDULÁS
Istenem! Ezek a levakarhatatlan hiénák darabokra fogják szedni a nőt.
Szinte már kezdem sajnálni.
Előbb megőrül, és megöli a szeretőjét,
most meg az évszázad bűnözőjévé válik.
Ez a nő a poklok poklát éli át.
Híresek leszünk, Mercedes.
Pomádét kellett volna használnom.
Ha Aliro az Uniónban akar ebédelni, alagutat kell ásnia odáig.
El kellene halasztania az ítélethozatalt.
Señor Aliro együttérez az ilyen nőkkel.
María Carolina!
María Carolina! Kérem!
Señorita Georgina Silva Jiménez?
A nevem María Carolina Geel.
Nem ismerős.
Ez a védencem írói álneve.
És amikor megölte Señor Pumarinót, akkor Silva vagy Geel volt?
Elnézést!
A két ember ugyanaz.
Nem értem.
Beismeri, hogy öt lövést adott le Señor Roberto Pumarino Valenzuelára
április 14-én, a Crillón Hotelben?
Bíró úr, a védencem élne a hallgatás jogával.
- Legalább addig, amíg… - Igen.
Beismerem.
Tehát azt is beismeri, hogy magával vitt egy PN Baby pisztolyt,
hogy megölje a párját?
Nem volt a párom.
Akkor mije volt önnek?
Nem volt az enyém.
Nem akartam ezt.
Jól van, Señorita Silva.
Hagyja, hogy segítsek!
Önnek is ez az érdeke.
Csinált valamit önnel?
Montero odakint van. Látni akarja önt.
Concha úr!
Természetesen.
Dohányzik?
Itt tilos dohányozni.
Az ügyvédem dohányzott.
Maga ügyvéd?
Nem.
És maga?
Nem.
Mercedes!
Az Orvosszakértői Intézet mindent előkészített.
- Elmeorvosi vizsgálat kell. - Elmeorvosi vizsgálat?
Ha a bűncselekmény jellege indokolja, nyitott vagyok rá,
de nem tartozom magyarázattal önnek, Señor Montero.
A vádlottnak holnap meg kell jelennie az orvosszakértők előtt.
Innen kísérik át a vizsgálatra.
Szegény nő a fogdában marad,
amíg a szakértők megerősítik, amit már tudunk.
- Hogy elmegyógyintézetben a helye. - Nézze!
Nézze meg!
„Montero vádja szerint
előre megfontolt szándékkal elkövetett emberölés.
Példát kell statuálni vele.”
Szegény Don Aliro.
Bíró úr, a vádlott nem töltheti a fogdában az éjszakát.
Tisztában van az elmeállapotával? Szinte azt sem tudja, hogy hol van.
Miért nem küldi haza?
Van egy ötletem.
Vigyük a Buen Pastorba!
Kap egy csendes cellát távol az újságíróktól.
Az apácák gondoskodnak róla.
Rendben.
Nos, mint láthatja,
ő nem olyan nő, aki hozzászokott a cellákhoz.
Tudja, hogy nem a pápa vagyok?
Igen, de…
miért nem engedélyezi neki a legalapvetőbb dolgokat?
- Tudja, tiszta ruhák… - Engedélyezem.
A testvére Parralban él.
És…
gondoljon bele, egy ügyvéd menjen ruhákért…
Azt hiszem, a lakáskulcsa a bíróságnál van.
Igen?
Menjek én?
Elintézem.
Meddig tartja a Buen Pastorban?
Az ítélethozatalig.
Mi értelme börtönbe zárni, ahol csak rühes lesz,
aztán majd a sajtó minket okol érte?
Viszontlátásra!
- Viszlát! - Viszlát!
- Egyszer voltam rühes. - Jaj, Domingo!
A gondolatától is viszketek.
Túlexponálta.
Jó reggelt!
Señor Concha! Tudja, hogy ügyvédek nem jöhetnek be.
- Mi? - Tessék. A ruhák.
Itt várhat.
Van egy cigarettája?
Szakértői vizsgálatot végeznek az elmeállapotáról.
Hogy őrült vagyok-e?
Ha elmezavara van, akkor nem börtönbe küldik.
Nem megyek bolondokházába.
Szabad!
Jó napot!
Nem jön be?
Ez egy privát vizsgálat.
Jó reggelt. Köszönöm, hogy eljött, Señor Don Rolando de la Fuente.
A rendőrségi jelentés szerint
ön szolgált fel Don Roberto Pumarino és Señorita Georgina Silva asztalánál.
Így van. Én voltam a pincérük.
Rendben. Mit tud mondani a Crillón teaszalonjában történtekről?
Lássuk csak! Az úr a hármas asztalnál ült.
A helyiség közepe felé néző széken.
Kérdeztem, hogy kér-e valami italt, és azt mondta, hogy vár valakit.
Aztán megérkezett a hölgy.
Ön szerint hogy nézett ki?
Normálisan.
Semmi szokatlan nem tűnt fel.
- Hogy köszöntek egymásnak? - Teljesen normálisan.
Az viszont feltűnt, hogy melyik széket választotta.
Azt, amelyik háttal volt a többinek?
Igen.
Azért tűnt fel…
mert a hölgyek általában a többiekkel szembe ülnek.
És milyen volt a viselkedése?
Láttam, hogy Pumarino arca
elkomorodott.
Ne keress, és ne gyere a házamhoz!
Megnősülsz?
A nővérem hallott meg pár dolgot.
Azt mondta: „Csinálj, amit akarsz!”
- Rendeltek italt? - Nem pletykálok. Nem tartozik rám.
De hallottam ezt-azt, amikor hangosabban beszéltek.
Miket?
Felejts el engem!
Olyanokat, hogy: „Fejezzük be! Ennek vége. Már nem érdekellek téged.”
Nem látta, hogy Señora Silva elvesztette az önuralmát,
vagy dühöngeni kezdett volna?
Nem, semmi ilyesmit, de utána minden gyorsan történt.
Ne ilyen feltűnően!
Aztán meghallottam a széket.
A széket?
Utána mi történt?
Aztán a nő felállt, és hirtelen lőni kezdett Señor Pumarinóra.
Természetesen hallottam a lövéseket,
de először nem tudtam, hogy honnan jönnek.
Aztán a hölgy letette a pisztolyt.
Mögöttük voltam.
Odamentem az asztalukhoz, és letakartam a pisztolyt egy szalvétával.
Miért csinálta ezt?
Nem tudom.
Hogy a vendégek ne féljenek, vagy hogy ne tudja újra felvenni.
Nem tudom.
Látta esetleg, hogy Señora Silva várt-e a lövés előtt? Vagy hirtelen történt?
Nem, gyorsan történt.
Előhúzta, és lőni kezdett.
A férfi előtte volt. Céloznia sem kellett.
- Azonnal meghalt? - Szerintem igen.
Szegény ember kiáltani sem tudott.
Csendben halt meg, úriemberként.
Señora Silva elmenekült utána, vagy megpróbált öngyilkosságot elkövetni?
Nem.
Épp ellenkezőleg.
Csak ölelgette a férfit, és a sebeit csókolgatta.
Ne!
Aztán feltérdelt.
És összekulcsolt kézzel azt mondta: „Mentsék meg!”
Mentsék meg!
Elég már!
Hagyd abba!
Hova küldik Luchót?
Északra, Iquique-be.
Ja, őrizni a határt.
Igen.
Téged is besorozhattak volna.
Mi? Magának akarja a szobát.
Ez nem igaz.
Kezdj el gondolkodni a jövődön, Gaspar!
Hamarosan te is ebben a helyzetben leszel.
Mi van veled?
Tényleg jogra akarsz járni?
Bírósági fogalmazó leszek egy évig, aztán meg ügyvéd.
Két évvel később bíró lesz belőlem, anya.
Az anyád lehetne a titkárnőd.
…María Carolina Geel néven ismert…
Kapcsold ki, fiam!
Tudni akarjuk, mi történik.
A bírónő nagyon titkolózik.
- Hallanunk kell a híreket. - Kapcsold ki!
Volt gy cikk az El Clarínban. Mistral kommentálta az ügyet.
Ő nem Chilében él. Nem érdekli, mit csinált egy nő a Crillónban.
De Nobel-díjat nyert.
Irodalomból, nem jogból.
Nincs jogi Nobel-díj?
Nincs?
Hé, bírónő!
Hagyjátok abba! Tudjátok, hogy nem vagyok bíró.
Ha az lennék, mind börtönben ülnétek.
- Miért? - Engedetlenségért.
Efraín!
A padlófényesítő.
Elég!
Señor Sergio Pumarino, jó napot!
Jó napot, bíró úr!
Meséljen a bátyjáról!
Milyen embernek írná le?
A lehető legjobb testvér volt.
Fantasztikus ember volt.
Nyugodjon meg!
Elnézést!
Ráérünk.
Mondja, milyen volt a testvére, Georgina?
Nagyon érzékeny volt.
Egy kicsit szeszélyes is.
Esetleg lobbanékony?
Nem, semmi ilyesmi.
Mindenki kedvelte őt.
Folyton rendezvényekre, partikra hívták.
Makacs volt.
És hangulatember.
Egyik nap elhajtotta a bátyámat. A másik nap sírva hívta fel.
Roberto többször megkérte a kezét. Négyszer vagy ötször.
- Folyton kikosarazta. - Bonyolult nő.
Azt mondanám, hogy nagyon
független.
Tudja,
mint a mai nők.
Könyörgött, hogy találkozzanak. Úgyhogy belement.
Mindig belement.
Georgina nem beszél a gondjairól.
Nem szereti, ha sajnálják.
Túl sokáig elviselte.
Említette valaha is a bátyja, hogy szakítani akart volna vele?
Nem. Imádta őt.
Isten tudja, miért, de mindig újra összejöttek.
Ezért is örültem, amikor végre szakított vele, és mással kezdett járni.
Kivel?
Alicia Castróval.
A családunk egyik barátjával. Pár hónapja találkoztak újra Robertóval.
Örömmel mondott igent a bátyámnak.
Azt látta benne, amit mi is.
Egy jó embert. Aki becsületes, és alig várja, hogy apa lehessen.
Szerencsétlen a szívügyekben.
Georgina
nem bír egyedül lenni.
Folyton szüksége van valakire, ha érti, mire gondolok.
Mintha különösen gyenge lenne.
Az a nő
gonosz volt.
Abnormális.
Folyton különcködött.
Pumarino nem tudta kezelni őt.
Gondolta volna, hogy képes megölni valakit?
Megölni? Igen.
De nem így, hidegvérrel, mások előtt.
Amikor legutóbb együtt láttam őket, Pumarino fagyosan viselkedett vele.
És Georgina fáradtnak tűnt.
Hiba volt kikezdenie egy elvált nővel.
Elvégre nem véletlenül vált el.
Ugye régóta ismeri Señorita Silvát?
Igen, 13 évig házasok voltunk.
Milyen embernek írná le?
Rendes nő.
Intelligens.
Nagyon türelmetlen.
Esetleg problémás?
Nem.
Inkább kíváncsi.
Imád olvasni, érdekes beszélgetőpartner.
És anyaként?
- Mi köze ennek az ügyhöz? - Kérem, válaszoljon!
Kiváló anya.
Nagyon odaadó.
Szerető.
Tehát sosem volt erőszakos, és kiváló anya volt.
Akkor meg tudja magyarázni, miért ölte meg Señor Roberto Pumarinót?
Én sem értem.
Egyértelmű.
Nem akart pofára esni.
Féltékenységből ölte meg.
Aki azt állítja, hogy nem számított rá, azt nem ismerte.
Próbált beilleszkedni.
Kikosarazta a bátyámat,
de amikor más akart elvenni, megölte őt.
Ilyen ember Georgina Silva.
MARÍA CAROLINA GEEL YENA ALVÓ VILÁGA
GABRIELA MISTRAL PUSZTÍTÁS
TRAGIKUS ESEMÉNY SANTIAGO BELVÁROSÁBAN
MARÍA LUISA BOMBAL, AZ ÍRÓNŐ LELŐTTE EULOGIO SÁNCHEZ ERRÁZURIZT
Bíró úr, több tanúnk is van arra, hogy milyen kegyetlenül…
Señor Montero!
Mindenki imádja a szaftos pletykákat, de ez itt a bíróság.
Kérem a jelentést.
Köszönöm!
„A vizsgált személy most esik át a menopauzán…”
- Lejjebb is van. - „…ami jelentős a nőknél.
Emiatt változott meg a viselkedése.
Újabb vizsgálatot javasolunk.”
Egyetértek.
Lassan a testtel, Señor Concha!
- Bíró úr, ha megengedi… - Bocsássanak meg, uraim!
Küldünk majd másolatot a jelentésből az irodájukba.
Köszönöm!
Kész vagyok ítéletet hozni.
A hallottak alapján vádemelésre alkalmatlan.
Így a nő a hétvégét már otthon töltheti.
Köszönöm.
Ezek a vérszívók meg mehetnek valódi hírekről tudósítani.
És vége a megalázó zártkörű ebédjeinknek.
Nem olyan rossz ez.
Nem olyan rossz? Kénytelen vagyok hideg csirkét enni az irodámban.
Tudtam, hogy áldozatokat kell hoznom, amikor a jognak szenteltem az életemet.
Igazán dicséretes, amit tesz.
Igen. Képzeld el, hogy mindennap címlapon vagy!
Ennél sokkal többről van szó, Domingo.
Az igazság és a jog iránti elkötelezettsége lenyűgöző.
Akárhova megyünk, büszkén mondhatjuk, hogy egy igazságos bírónak dolgozunk,
még ha a jó hírnevét kockáztatja is.
Ezt meg hogy érti?
Igazságos ítéletet fog hozni.
Még ha a közvélemény másképp is gondolja.
Ez bátor tett, Domingo.
Nagyon bátor.
Várjon csak!
Mercedita, én bíró vagyok.
A gyerekeinél talán beválik az ilyen manipuláció, de nálam nem.
De ez az igazság, uram.
Ha elengedi a nőt, az újságok önnek ugranak.
Csakugyan?
Azt hittem, gratulálni fognak.
Nem próbálom meggyőzni önt.
Ezek tények. Ahogy Domingo mondja, ha elengedi a nőt, a cirkusz folytatódik.
Mercedita, megőrizte a tanúk listáját, amit Montero adott magának?
Tudja, mit?
Hívjuk be néhányukat a döntés előtt! Biztos, ami biztos.
- Bevédi magát? - Mi ez a szemtelenség? Mercedes!
- Elnézést. - Egy bíró nem védi be magát.
- Többféle szemszögből vizsgálja az ügyet. - Ahogy mondja.
MARÍA CAROLINA GEEL EGY TINÉDZSER ÁLMA ÉS SZERELME
MARÍA CAROLINA GEEL KÜLÖNÖS NYÁR
Még új a házban?
Nem.
- Nem. - Ja, ön a húga.
- Ugye? - Nem.
- Na mindegy. Szép napot! - Önnek is.
Itt
Szignót.
- Aláírást. - Bíró úr!
Azta!
Senki nem szólt, hogy ki kell öltözni.
Te viszont kitettél magadért, Arévalo.
- Az újságírók miatt? - Nem.
Csak azért, hogy megtiszteljem a bíróságot.
Tessék.
Ne szégyenlősködjön, ha bókot kap, Mercedita!
Máskor is használ parfümöt?
Nem tudom.
Köszönöm, Domingo!
Mercedita?
Igen?
Mi ez a parfüm?
Csak szappan.
Mercedita!
Afrikai madár, öt betű.
Íbisz.
Köszönöm!
Onnan küldik ki a város összes közleményét.
Egyetlen vessző megváltoztathatja a mondat jelentését.
Érdekes, Fernando.
Tegyük félre egy kicsit a munkát!
Milyen volt Señor Pumarino és Señora Silva kapcsolata?
Jaj! Bonyolult volt. Nagyon bonyolult.
Néha, amikor visszajöttek ebéd után, látni lehetett, hogy összezördültek.
Veszekedés, sírás, meg minden.
Látta a hölgyön, hogy sírt?
Nem, Pumarinón.
- Rajta? - Igen.
Az áldozathoz állt közelebb, vagy Señora Silvához?
Robertóhoz.
Természetesen. Nagyon jó, kedves ember volt.
Roberto nagyszerű főnök volt.
Mindig figyelmes volt.
És Silva?
Róla nem mondhatnám el ugyanezt, uram.
Akkor hazudnék.
Mindig lenézett minket. Mintha nem lettünk volna elég jók.
Elvolt a saját kis világában. Untatta a munka.
Honnan tudja, hogy untatta?
Amint egyedül maradt, azonnal írni kezdett.
- A könyveit? - Így van.
Mi is szívesen írogattunk volna buta történeteket,
de azonnal repültünk volna.
Szóval nem szerette az urat?
Szerintem kihasználta.
Roberto azonnal ugrott, amint hívta őt.
Borzalmas volt a gyermek.
- A gyermek? - Georgina.
Roberto így hívta: a „gyermek”.
Ha pénzre volt szüksége, Roberto mindig kisegítette.
Mindig mindent ő fizetett.
Persze ő már nem gyermek. Felnőtt nő.
Georgina teljesen megkopasztotta Robertót.
A nevem Rebeca Vizcaya Pérez.
A pénzügyi osztályon dolgoztam.
Roberto Pumarino volt a főnököm.
Mit szeretne mondani Señorita Rebeca?
Meséltek már önnek a padlófényesítőről?
Nem.
Nem. Kérem, meséljen róla!
Nem tudom, hallotta-e, de Don Roberto adott Georginának
egy elektromos padlófényesítőt.
Nem felmosót.
- Konnektorba dughatót. - Szóval egy padlófényesítőt?
- Mercedes! - Pontosan, padlófényesítőt.
El tudja képzelni, hogy a nő visszaadta neki?
Meglepetés!
Mi az?
Szerintem Don Roberto a lelke mélyén
mindig is azt akarta, hogy háziasabb legyen.
Ugye érti?
Señorita Vizcaya, úgy tudom, hozott valamilyen iratot.
Ja, igen.
Tudja, átnéztem Don Roberto irattartó szekrényét,
és az egyik fiók hátuljában rengeteg papírfecnit találtam.
Úgyhogy
összeraktam a darabkákat.
És elhoztam.
Mi az?
Egy levél.
„Roberto, rengeteget gondolkodtam rajta,
és meghoztam a döntést, amit éjjel kértél.
Először is, őszintén értékelem a társadalmi konvenciók által
udvariasnak tartott gesztust.
Hálás vagyok, mert tudom, mennyit ér,
és ha visszautasítom,
azt azért teszem, mert számos jel mutat arra, hogy a házasságunk
rossz ötlet lenne.”
Bármelyik chilei nő örülne neki!
- Én más vagyok! - Elment az eszed!
„Roberto, a természetem,
a jellemem, a hobbijaim,
a korom, a tapasztalatom,
mind a házasság ellen szól.
Ha figyelembe veszed, hogy milyen érzékeny vagyok,
folyton ellenkezek mindennel és mindenkivel,
és milyen szkeptikusan állok az élethez…
el kell ismerned,
hogy a lehető legtávolabb állok a házasság intézményétől.
És nem az a nő vagyok,
akire neked szükséged van.”
Hála istennek tőlem egy puccost köntöst kaptál,
és nem egy csúcstechnológiás padlófényesítőt,
különben már engem búcsúztatnának a bárban.
- Nem ő vagyok. - Tudom.
Nyilvánvaló.
Mert Mari, az én Maritám
börtönben ül a legfőbb bűn miatt.
Mert művész és mert nő.
Iszunk egy koktélt?
Az én Maritám mindig azt mondta, hogy nem szereti, ha részegen jövök haza.
Ezért adta a kulcsot.
Az én Marim.
Még a börtönből is gondoskodik rólam.
Te is túl sokat ittál ahhoz, hogy hazamenj?
Nem.
Az unokatestvére vagyok La Serenából.
Ja, értem.
Mi a neved?
Dominga.
És mit keresel az unokatestvéred lakásában?
Rendet csinálok, takarítok.
- Hogy ne legyen nagy por. - Ja, értem.
Eljöttél ide La Serenából takarítani?
Köntösben. Különös.
Most kihallgat engem?
Bizalmatlan vagy.
Ez tetszik.
Dominga.
Szerelem miatt ölni nem bűn.
Hála istennek soha senki nem szeretett így.
A szerelem miatt ölt, de nem őt szerette.
Hanem a művészetet.
Nem emberölés volt, hanem tisztelgés.
Egy irodalmi idézet.
1941 januárjában…
nemzetünk legnagyobb novellistája…
- Mistral. - Nem.
Novellista, nem költő.
María Luisa Bombal pisztoly ragadott, és meglőtte a szeretőjét.
Tudod, hogy hol?
Itt, a karján.
De nem ez a lényeg, hanem az, hogy hol történt.
A Crillón Hotelben.
Tudtál róla?
Nem, csak kitaláltam.
Szóval egy olyan bűntettért kerül börtönbe, amit nem is ő talált ki.
Hogy lehet ez?
Ne legyél már ilyen nyárspolgári!
Na jó. Figyelj!
Napjaink művészete a múltból merít ihletet.
Az idézet olyan pontos, hogy még Bombal sorsát is lemásolja.
A kegyelmet.
Milyen kegyelmet?
Bombal kegyelmet kapott.
Nincsenek újságok La Serenában?
Vannak.
De Bombal a nemzet legnagyobb novellistája.
Ki adna kegyelmet Silvának?
Az elnök.
Amint valaki a fülébe duruzsol.
Persze nem La Serenából, hanem Vicuñából, ami nincs messze.
Ez szép.
Nagyon szép.
Mari tőlem kapta.
- Nem. Ez az enyém. - De.
- Nem. - Az enyém.
Dominga, nem nézel ki Domingának.
Dominique, talán. De Dominga? Nem.
Mondjak még valamit?
Marinak nincsenek rokonai La Serenában.
De ne aggódj!
Ez a ház olyan, mint egy nagykövetség. Sokaknak menedéket nyújt.
René vagyok.
Neked mi az igazi neved?
Mercedes.
Ez a beszéd.
Mercedes. Jól van.
Mercedes.
Bocsánat.
Ne aggódj!
Holnapra mindent elfelejtek.
Költő vagyok rémes memóriával. Ezért nem vittem semmire.
Mercedes!
Nem baj, ha nem vagy a rokona.
Unjuk az életünket. Kell egy hely, ahol mások lehetünk.
Mi a baj?
Maradt még tea?
Nem, de főzhetnél még.
Ángela visszajelzett.
Hol fognak aludni?
Itt, nálunk.
Nincs elég helyünk.
Mercedes!
Tegnap éjjel alkoholszagod volt?
Nem volt alkoholszagom.
Pisco szagát éreztem.
Az fura. Nem ittam piscót.
Jön ma egy kuncsaftom a gyerekeivel.
Ne!
A picsába!
Hajoljatok közelebb egymáshoz! És nézzetek felém!
- Mosolyogjatok! - Ez az. Mosolyt kérek!
Szia, apa!
Szia!
Sok sikert!
Nekem is két fiam van.
Tényleg?
Kedvesnek kell lennünk a menyeinkkel,
különben magunkra maradunk öregkorunkban.
Hát persze.
Mosolyogj!
Van húsleves és mechazo.
Mechazót.
Húslevest kérünk.
- Igen. - Máris.
Köszönjük!
Jó napot!
Mi a gond, Mercedita?
- Azt nézem, van-e új előétel. - Már rendeltem húslevest.
- Különleges diétát tart? - Mintha soványabb lenne.
Talán az új ruha miatt.
- Nem tudom, észrevette-e, de… - Mennem kell.
- És a leves? - Eszem valamit útközben.
Mióta szorgalmazzuk az ételpazarlást?
- Nem kell elpazarolni. - Kérjük elvitelre?
Edd meg!
Mi van Mercedesszel?
Jaj, ne! Montero.
Señor Montero, ne!
Meg fogok őszülni tőle.
- Bíró úr! - Elnézést, Señor Montero.
A kollégámmal épp indulni készültünk.
Pumarinóék úgy hallották,
hogy a vádlott királynőként él a Buen Pastorban.
Külön zárka, saját fürdő, és még mosnak is rá.
Mint egy ötcsillagos szállodában.
A Buen Pastor nem egy luxusszálloda. Apácák által üzemeltetett intézmény.
- Pumarinóék akkor is… - Elég volt!
Végeztem.
Vissza kell mennem az irodámba,
hogy befejezzek néhány iratot.
És ha még egyszer meglát ebéd közben, hagyja, hogy békében megebédeljek!
Igen, uram.
Bocsássanak meg!
Próbáltam visszatartani.
- Mercedes! - Igen?
Holnap menjen el a Buen Pastorba,
és nézze meg, hogy él ott ez a nő!
Aztán számoljon be!
Igen, uram!
- Követtek? - Tessék.
Nyerésre állok.
- Sziasztok! - Szia!
Szia, anya!
Feltartottak.
Észre sem vettük.
Ejha!
A bírónő kicsípte magát!
Éhen halunk, anya.
Máris.
- Te jössz, apa. - Apa!
Ne húzd az időt!
Tedd le!
Milyen volt a munka?
Jó.
Sok dolgom volt.
Semmi szokatlan nem történt?
Nem.
Hála istennek!
Mit csinálsz a fényképezőgéppel?
Fotóznom kell a Buen Pastorban.
Miért neked kell fotóznod? Nem mehet oda egy bírósági dolgozó?
Én is az vagyok.
Az őrült nővel találkozol?
Szerintem nem őrült.
- Csak megjátssza. - Ez nem ér.
Ha ő használhatja, akkor mi is.
Ez a fényképezőgép az apámé volt.
Mindegyik az apádé volt…
Ezt nekem adta.
Ez az enyém!
Tizenkét kockás tekercs van benne, így könnyebb számon tartani.
- Előbb próbáld ki! - Kösz, Efraín!
Jó napot! Georgina Silva Jiménezhez jöttem.
Itt a bírósági végzés.
Az egy fényképezőgép?
Lefotózna engem?
Persze.
Köszönöm!
Maga újságíró?
Nem.
A bíróságon dolgozom.
Pont olyat keresek, aki ott dolgozik, és segít nekem.
Én nem segíthetek. Az az ügyvédek dolga.
De nincs ügyvédem.
Jól van. Mondja a nevét!
Rosa…
Janequero Saavedra.
És miért van itt? Mit követett el?
Megöltem a vejemet.
Elvágtam a torkát.
Ne féljen!
Nem vagyok rossz ember. Muszáj volt, mert szörnyen bánt a lányommal.
Ütötte-verte, mint egy szamarat,
miközben terhes volt.
A lánya jól van?
Nagyszerűen.
A gyerekével most már nyugodtan alhatnak.
Biztonságban vagyunk.
És boldog vagyok itt. Teljes lelki nyugalommal alszom.
- Látogatják önt? - Minden vasárnap. Ha esik, ha fúj.
Az jó. Nagyon örülök.
Señorita! Jöjjön, kérem!
- Köszönöm! - Viszlát!
- Viszontlátásra! - Viszontlátásra!
Szép napot!
- Minden jót! - Kösz!
Fáradjon be!
- Ide? - Igen.
- Köszönöm! - Szívesen!
Szabad?
Tessék!
Jó napot!
Mercedes Arévalo vagyok. Találkoztunk a bíróságon.
A cigarettás nő.
Nem rabolom sokáig az idejét. Csak le kell fotóznom a celláját.
Kiegészítjük a szakértői jelentést.
A fogsága körülményeiről készített fényképekkel, rendben?
Felesleges volt a fényképezőgép. Összefoglalom önnek.
Az éjszakák csendesek.
Az őr, aki körbejár, alig zavar minket álmunkban.
Bejárja a helyet…
aztán újra csend honol mindenütt.
A napok azonban
laza beszélgetésekkel telnek,
hangos nevetéssel
és eretnekséggel.
Hozzákezdenék. Elnézést!
MARÍA CAROLINA GEEL NŐI BÖRTÖN
Ez a börtönnaplója?
Elolvashatom?
Most Bombaltól olvasok.
Csakugyan?
Sok közös van magukban.
Megengedi?
Miért tette?
Mindenki ezt akarja tudni.
A tetteim miatt vagyok itt.
Nem számít, mit mondok róluk.
Az ember rájön, hogy váljon szabaddá.
Szedret, csigát.
Szinte mindennap szedjük őket.
Termékeny talaj. Jó föld.
A másik része a néhai José Doloresé volt.
José Dolores meghalt?
- Mi történt? - Csak nagyon öreg volt.
Hány éves volt?
Nagyon öreg.
Ők ketten kijönnének velem a földre.
Emelem poharam a sógoromra!
A vendégszeretetét élvezve.
Santiago városa otromba. Az emberek tyúkokként élnek.
Ez udvariatlanság!
Nézd el neki, kérlek!
Mert sokat gondol rád.
Nagyon szeret téged a földeken a bácsikád.
Így van, sógor.
- Elég már! - Bocsánat!
Van egy ötletem. Gyertek, gyerekek! Bontsátok ki az ajándékokat!
Mi lehet benne?
Az enyémmel kezdd!
- Sok szeretettel. - Nem kellett volna.
- Ez aguardiente! - Jófajta!
Kóstoljuk meg!
Micsoda ajándék!
- Lássuk! - Ez az.
Hogy képben legyek a hírekkel?
Nem. Itt van.
„García és Arévalo Műterme.
Esküvők, elsőáldozások, quinceañerák, keresztelők.”
Híresek leszünk?
- Gratulálok! - Kitettél magadért.
- Nézd! „García.” - Nézd!
Van egy meglepetésem. Csukd be a szemed! Ne leskelődj!
Mi? Mi az?
- Vajon mi lehet? - Mechita, takard el a szemed!
Idenézhetsz.
- Megjavítottam. - Csoda szép!
Amerikai motorja van.
- Láttál már ilyet? - Igen, de nem használtam.
Ki kell próbálnom.
Nézzétek!
Óvatosan! Bele ne akadj!
Mindig mögötted legyen!
Nézd meg!
Minden kristálytiszta lesz.
Jó a családdal lenni egy kicsit, nem?
Miért értelme folyton késő estig dolgozni?
Ne sírj már!
Mind itt vagyunk.
Neked is itt a helyed.
Nézd, tudom használni!
Később visszajövünk, de mennünk kell…
Biztos vannak, akik ellopnák…
Meche!
Én vagyok az.
Mi ez a hely, Meche?
Egy lakás, amit találtam magamnak.
Ideiglenesen.
Nyisd ki!
Kérlek!
Mi ez?
Kinek a lakása?
Add ide!
Észnél vagy?
Tudja ez a nő, hogy itt vagy? Tud róla?
Ez a nő börtönben van.
Megegyeztem vele.
Öntözöm a virágait.
Szellőztetek.
Takarítok.
Ez a lakás…
valaki másé.
Egy gyilkosé.
Te meg használod a holmiját. Még a ruháit is.
Meche, ez…
Megérteném, ha szeretőd lenne, de…
- Nem! - De mi ez?
- Meche, mi ez? - Épp ellenkezőleg.
Mi?
Nyugalom kell.
Milyen nyugalom?
Hatalmas a zaj.
Állandóan.
Talán túl gyenge vagyok, és nem bírom.
Te igen.
Te bírod.
De én besokalltam.
Mit csinálsz, Meche?
Kitakarítom a szőnyeget, mert sáros lett.
Ez nem is a te szőnyeged.
Ha most nem szedem ki, bele fog száradni.
- Hagyd abba! - Nem fog kijönni.
Mercedes!
Holnap nem jössz vissza ide.
Meche!
Öltözz fel, és menjünk haza! Ez nem a te otthonod.
Meche!
NŐI BÖRTÖN
„…ő bűnhődött azért, amit a férfival követett el.
És amíg börtönben volt,
a férfi másik nőt keresett magának.”
- Nem is rossz. - Nem.
Nekünk annyi.
Hát persze.
Senkivel sem hajlandó beszélni, de ír egy könyvet.
Amikor mindenki felakasztaná a főtéren.
Nem.
Elég volt.
Ítéletet kell hoznom.
MARÍA CAROLINA GEEL NŐI BÖRTÖN
„1956. július 11. napján, Santiagóban,
a Büntető Törvénykönyv 391. cikk második pontja alapján a vádlottat
bűnösnek találom erős felindulásból elkövetett emberölés bűntettében.
Georgina Silva Jiménezt legfeljebb 541 nap börtönbüntetésre ítélem
Roberto Pumarino Valenzuela 1955. április 14-én történt megöléséért.”
Kérem, ez túlzás.
Iktassa!
Igen, bíró úr!
Georgina!
Mit gondol a bíróról, aki…
- Jó reggelt! - Önnek is!
- Hogy van? - Jól. És ön?
Jól. Szép napot!
Ki?
Halló!
Bejöhetek?
Don Aliro?
Az Unión Klubból keresték. Valaki vár önre a bárban.
Valaki?
A bárban?
Megtenne valamit, Mercedita?
Mentsen ki egy óra múlva!
Rendben.
Remélem, beengednek.
SÜRGŐS
Viszlát, Antito!
Menjünk, Mercedita!
Különös hely ez.
Engem nem engednek be, önt meg nem engedik ki.
- Meghívom ebédre a Don Pepébe. - Azt hittem, itt ebédelt.
Bár úgy lenne!
Elnöki beszélgetésre hívtak, Mercedita.
- Leszidta önt az elnök? - Nem.
Inkább csak figyelmeztetett.
Mire?
Hogy bolondot csinálok magamból.
Miért csinálna bolondot magából?
Mercedita!
Egy bíró a törvény hangja,
de néha vannak, akikre nem vonatkoznak a törvények,
és olyankor a bíró hiába beszél.
És az igazság elnémul.
Rendkívüli hírekkel szakítjuk meg adásunkat.
Carlos Ibáñez del Campo, az államfő
elnöki kegyelemben részesítette
María Carolina Geel írónőt.
A döntés meghozatala érdekében élénken lobbizott
a híres költőnő, Gabriela Mistral,
aki levélben kérte az elnököt…
MARÍA LUISA BOMBAL A FA ÉS EGYÉB TÖRTÉNETEK
GYILKOSSÁG A CRILLÓN HOTELBEN
TÉBOLY A CRILLÓN HOTELBEN LELŐTTE A SZERETŐJÉT, ÉS MEGITTA A VÉRÉT
MEGŐRJÍTETTE A SZERELEM
CAROLINA LEVELE BIZONYÍTJA, MENNYIRE SZERETTE A FÉRFIT
CSAK 541 NAPOS BÖRTÖNBÜNTETÉST KAPOTT
„NEM LEHET FIGYELMEN KÍVÜL HAGYNI A KÉRÉSÉT”
Tisztelt Elnök Úr! Kéréssel fordulok önhöz,
ismerve megértő és nagylelkű természetét.
A latin-amerikai nők nevében tisztelettel kérem,
hogy részesítse kegyelemben María Carolina Geelt.
Örökké hálásak leszünk érte. Tisztelettel: Gabriela Mistral.
MARÍA CAROLINA GEEL KEGYELMET KAPOTT
ALICIA TRABUCCO „LAS HOMICIDIAS” CÍMŰ KÖNYVE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Szűcs Imre