BASERAD PÅ VERKLIGA HÄNDELSER.
Kom igen, gå upp.
Gå upp.
Dags att gå upp.
Släpp mig! Släpp!
Inget bråk.
Kom och duka. Var försiktiga med muggarna.
Gör lite nytta.
Lite tystnad skulle inte skada.
Kan du flytta bordet lite?
Nej, flytta på dig.
Kunderna kommer snart, så skynda er.
Jag fattar inte varför du bad dem komma så tidigt.
Jag vill inte att de ska komma så tidigt.
Jag sa åt dem att komma tidigt
för att slippa vänta hela dagen.
Har vi något smör?
Eller hur?
Har du många kunder idag?
Det är en säljstrategi, Mechita.
De är faktiskt mina enda kunder idag.
Din mugg.
Det finns inget kvar.
Efraín, golvbonaren. Jag bröt nästan nacken.
Ser du inte att jag är upptagen?
Du har eftermiddagen fri.
Okej, domaren.
Så där ja.
-Hej. -Trevligt att träffas.
-Jag heter Efraín. Kom in. -Hej.
-Välkomna. -Hej.
-Vill ni ha lite vatten?
-Ja, tack. -Ja, tack.
Om bruden vill bättra sminket, så har vi en speciell plats här.
-Ja. -Den här vägen.
Du ser fantastisk ut.
-Tack. -Är bilderna en present?
De är till inbjudan.
Vilken bra idé.
De blir fina.
När vi gifte oss tyckte Mechita det var en bra idé
att skicka handskrivna inbjudningar.
Hälften av gästerna gick vilse
eftersom de inte kunde tyda hennes handskrivna vägbeskrivning.
Sen gick hon på maskinskrivarskola.
Vi blir sena! Skynda dig!
-Det är inte mitt fel! -Va? Det är alltid ditt fel!
Tyst, för fan!
Efraín.
Brudgummens hud ser glåmig ut.
-Använd fyllningsljus. -Okej.
Efraín.
Fixa golvbonaren.
Okej.
Bara några detaljer.
-Hej då. -Adjö.
Advokaten sa att han sitter i häkte,
men att vi kan fråga om han kan släppas mot borgen.
Jag gör vad jag kan, men det är inte upp till mig.
Vänta lite.
-God middag. -Hej. Kan jag hjälpa er?
Det har skett ett mord på 1035 Agustinas Road.
Nära Hotel Crillón?
På Hotel Crillón. I terummet.
MORD PÅ HOTEL CRILLÓN
Tack.
DAMER OCH FÖRSÄLJARE ÄGA EJ TILLTRÄDE TACK
Antito, tack.
Tack.
HOTEL CRILLÓN
Herr domare!
Backa undan.
Nej då.
Snälla!
Frun.
DEN ANDRAS PLATS
Mercedita, har du aldrig varit på Crillón?
Kom här.
Gálvez, ge herr Aliro rapporten.
Här, ta den här.
Georgina Silva Jiménez.
Ja. Silva sköt rakt på honom på högst en eller två meters avstånd.
Pistolen var hennes?
Ja. Ni borde se den innan den skickas till labbet.
Okej.
Kolla.
Ta en titt.
PN Baby är tillverkad i Belgien.
Kaliber 6.35.
En skönhet.
Mercedita.
Titta på den här.
-Ja. -Titta.
Den hör hemma i ett smyckeskrin.
Vet vi nåt om den avlidnes fru?
Vi vet att Silva var hans partner.
Ja, men jag menar hans fru.
Offret hade ingen ring, herr domare.
De kan ta kroppen.
Gálvez.
Mercedita, sitt här.
Arnés, sätt dig där borta.
Sträck ut armen. Ta skeden.
Fem skott, va?
Kvinnan måste vara skvatt galen.
Allt tyder på att hon sköt stående,
eftersom pistolen var gömd i en av hennes rockfickor.
-Det vore lättare att dra ut den. -Mercedita, stå upp.
Du är ungefär lika lång som kvinnan.
Sköt hon stående för att det var lättare
eller för att hon ville få avstånd till sitt offer?
Hon kanske ville bli sedd.
-Vad tror du? -Gálvez.
Kom med kvinnans tillhörigheter.
Då ska vi se.
Anteckna.
Det är herr Roberto Pumarino Valenzuela.
Köp tidningen!
Mord på Crillón!
Mördarkvinna!
Köp tidningen!
El Mercurio! El Clarín!
El Diario! La Nación!
El País!
Mord på Crillón!
Alla pratar om det. María Carolina Geel begick mord
inför hela den chilenska aristokratin.
Titta här.
Förstasidan.
En respektabel person bör vara i tidningarna tre gånger.
När de föds, när de gifter sig och när de dör.
-Är inte en domare en respektabel person? -Inte nu längre.
Jag står inte ut med alla gamar.
Knäppskallar.
När jag kom in frågade en journalist mig om vampyrinnan skulle vittna idag.
Vampyrinnan?
Ja, jag hörde dig.
Jag gör kaffe. Vill ni ha mer?
-Okej. -Okej.
Vad säger du, Mercedita?
Den här institutionen har bevittnat århundraden av juridisk tradition
och allmänheten tar det för en romersk cirkus.
Om jag hade blivit mördad på Crillón
skulle jag vilja att de undrade vad som hänt.
Då måste du besöka Crillón först.
SVARTSJUKEBROTT
De här nyfikna knäppskallarna kommer att slita kvinnan i stycken.
Jag tycker nästan synd om henne.
Först blir hon galen och mördar sin älskare,
och nu har hon blivit århundradets skurk.
Hon går igenom ett helvete.
Vi kommer att bli berömda.
Jag borde ha använt lite hårgelé.
Aliro får gräva ett hål in om han vill äta lunch på klubben.
Han borde fälla henne senare, när kaoset lagt sig.
Herr Aliro är svag för den här sortens kvinnor.
María Carolina!
María Carolina! Snälla.
Fröken Georgina Silva Jiménez?
Jag heter María Carolina Geel.
Det säger mig inget.
Det är pseudonymen som min svarande använder som författare.
Var hon Silva eller Geel när hon dödade herr Pumarino?
Ursäkta mig.
De är samma person.
Jag förstår inte.
Erkänner du att du skjutit Roberto Pumarino Valenzuela fem gånger
den 14 april på Hotel Crillón?
Herr domare, min svarande reserverar sig rätten att inte svara på den frågan.
-Tills de rättsmedicinska resultaten… -Ja.
Jag erkänner.
Erkänner du också att du bar
en PN Baby med avsikten att döda din pojkvän?
Han var inte min pojkvän.
Så vad var han?
Han var inte min.
Det ville jag inte.
Okej, fröken Silva.
Hjälp mig att hjälpa er.
Det är för ert eget bästa.
Gjorde han dig nåt?
Montero är utanför. Han vill träffa er.
Herr Concha.
Ja, självklart.
Har du en cigarett?
Rökning är inte tillåten.
Min advokat rökte.
Är du advokat?
Nej.
Är du advokat?
Nej.
Mercedes.
Rättsmedicin har förberett alla dokument.
Fråga när de ska göra den psykologiska utvärderingen.
Psykologisk utvärdering?
Jag är öppen för kompletterande åtgärder om så behövs.
Men jag är inte här för att ge er förklaringar, herr Montero.
Den svarande måste infinna sig inför rättsmedicin i morgon.
Hon eskorteras till förhöret härifrån.
Stackaren får bo på stationen
tills experterna bekräftar det vi redan vet.
Att hon hör hemma på ett mentalsjukhus.
Ta en titt.
Kolla.
"Monteros anklagelse.
Författaren dödade avsiktligt och med berått mod.
Hon förtjänar ett avskräckande straff."
Stackars herr Aliro.
Herr domare, svaranden kan inte sova på en polisstation.
Är du medveten om hennes mentala tillstånd?
Hon vet knappt var hon är.
Varför inte skicka hem henne?
Jag har en idé.
Vi tar henne till Buen Pastor.
Hon får en tyst cell utan journalister och oväsen.
Nunnorna tar hand om henne.
Ja.
Som ni kan föreställa er,
är hon ingen kvinna…
…som är van vid fängelseceller.
Du inser att jag inte är påven?
Ja, men…
Varför låter du inte svaranden få det nödvändigaste?
-Rena kläder… -Okej, jag tillåter det.
Hennes syster bor i Parral.
Och tja…
Som ni kan föreställa er,
en advokat som hämtar kläder…
Nycklarna till hennes lägenhet
är i häktet.
Ja?
Ska jag gå?
Jag gör det.
Hur länge ska hon vara på Buen Pastor?
Tills hon är dömd.
Vad hjälper det att hålla henne i en cell där hon får skabb
och alla tidningar skyller det på mig?
Vi ses senare.
-Adjö. -Vi ses.
-Jag hade skabb en gång. -Domingo.
Nu tycker jag att det kliar.
Han överexponerade det.
God morgon.
Herr Concha.
-Advokater får inte komma in. -Va?
Här är hennes saker.
Du kan vänta här.
Har du en cigarett?
De gör en rättsmedicinsk undersökning för att bedöma ditt hälsotillstånd.
Om jag är galen?
Om du har en psykisk störning kommer de inte att skicka dig i fängelse.
Jag vill inte hamna på dårhus.
Stig på.
God dag.
Kommer du?
Det är en privat undersökning.
God morgon. Tack för att ni kom.
Herr Rolando de la Fuente.
Enligt polisrapporten
serverade ni Roberto Pumarino och Georgina Silva.
Precis, jag var deras kypare.
Och vad kan du berätta om händelserna som ägde rum i Crillóns tesalong?
Få se… Mannen satt vid bord nummer tre.
Han satt vänd mot rummet.
Jag frågade om han ville ha en drink, men han sa att han väntade på nån.
Efter det kom kvinnan.
Och hur såg hon ut?
Helt normal.
Inget utöver det vanliga.
-Såg du dem hälsa på varandra? -Det var helt normalt.
Det som fångade min uppmärksamhet var stolen damen valde.
Stolen som var vänd från de andra borden?
Ja.
Jag reagerade på det för att…
Damerna föredrar att sitta mot rummet.
Och hur var hennes uppförande?
Jag såg Pumarinos ansiktsuttryck
bli ogillande.
Du ska inte ringa, skriva eller besöka mig.
Ska du gifta dig?
Det var min syster som hörde nåt.
Hon sa: "Gör vad du vill med ditt liv."
-Bad de om drinkar? -Jag är ingen skvallerkärring.
Men jag hörde saker när de höjde rösten.
Vilka saker?
Glöm mig.
"Vi avslutar det här. Det är över."
"Du verkar inte intresserad."
Du såg inte fröken Silva få ett utbrott någon gång mitt i allt det här
eller tappa humöret?
Hon fick inget utbrott. Men kort efter exploderade det.
Stirra inte på dem!
Och det var då jag hörde stolen.
Stolen?
Vad hände sen?
Hon ställde sig upp och plötsligt sköt hon mot herr Pumarino.
Jag hörde pistolskotten.
Men först visste jag inte varifrån de kom.
Sen la damen pistolen på bordet.
Jag satt bakom dem.
Jag lämnade min bricka och gick dit
och täckte pistolen med en servett.
Varför gjorde du det?
Jag vet inte.
Så att gästerna inte skulle bli rädda eller att hon skulle ta den.
Jag vet inte.
Såg du om fröken Silva
väntade innan hon sköt? Eller kom det helt plötsligt?
Det gick så fort.
Hon drog fram pistolen och sköt.
Han var bredvid henne. Hon behövde inte ens sikta.
-Dog han direkt? -Omedelbart, tror jag.
Stackaren hann inte ens skrika.
Han dog i tystnad, som en gentleman.
Försökte fröken Silva ta livet av sig eller fly efter att ha skjutit honom?
Nej.
Tvärtom.
Allt hon gjorde var att krama mannen och kyssa hans sår.
Nej!
Sen gick hon ner på knä.
Hon knäppte händerna som i bön och sa: "Rädda honom!"
Rädda honom!
Nu räcker det!
Sluta.
Vart ska de skicka Lucho?
Norrut, till Iquique.
För att vakta gränsen.
Ja.
Du borde kallas till militärtjänst.
Va? Han vill ha rummet för sig själv.
Det är lögn.
Du borde börja tänka på din framtid också, Gaspar.
Snart är du i samma situation som din bror.
Och du?
Vill du verkligen läsa juridik?
Jag ska vara notarie i ett år, sedan blir jag advokat.
Och om två år ska jag vara domare, som mamma.
Din mamma kan vara din sekreterare.
…känd som María Carolina Geel…
Stäng av den.
Men vi vill veta vad som pågår.
Domaren är väldigt hemlighetsfull.
-Vi måste höra nyheterna på radion. -Stäng av.
El Clarín publicerade en artikel idag. Mistral kommenterade fallet.
Hon bor inte i Chile.
Hon bryr sig inte om vad en dam gör på Crillón.
Men hon vann ett nobelpris.
I litteratur, inte juridik.
Finns det inget nobelpris i juridik?
Inte?
Fru domare.
Sluta nu.
Ni vet att jag inte är domare.
Om jag var domare skulle ni alla sitta i fängelse.
-Varför? -För olydnad.
Efraín!
Golvbonaren, Efraín.
Det räcker. Sluta!
Herr Sergio Pumarino, god eftermiddag.
God eftermiddag, herr domare.
Berätta om er bror.
Hur skulle ni beskriva honom?
Han var världens bästa bror.
Den bästa av oss alla.
Det är okej.
Ursäkta.
Ta god tid på er.
Berätta om er syster Georgina.
Hon är väldigt känslig.
Lite instabil också.
Explosiv, kanske?
Nej, inget sånt.
Nej, alla gillade henne.
Hon blev alltid bjuden på evenemang och fester.
Hon var envis.
Och lynnig.
En dag sa hon åt honom att dra. Nästa dag ringde hon och grät.
Han friade flera gånger.
Fyra eller fem gånger.
-Hon sa alltid nej. -En komplex kvinna.
Kvinnan var väldigt…
…självständig.
Du vet,
som kvinnor nuförtiden.
Sen bad hon honom att komma till henne.
Så han åkte dit.
Alltid.
Georgina pratar inte om sina problem.
Hon vill inte ha medlidande.
Han stod ut för länge.
Nämnde din bror nånsin
att han ville göra slut?
Nej, han dyrkade henne.
Gud vet varför. men han blev alltid ihop igen.
Därför blev jag så lättad när han dumpade henne
och började dejta en annan tjej.
Vilken tjej?
Alicia Castro.
En vän till familjen.
Hon och Roberto återförenades för några månader sen.
Alicia ville gifta sig med min bror.
Hon såg det vi alla såg.
En god man.
Anständig.
Ivrig att bli pappa.
Lite plågad i hjärtefrågor.
Georgina
vet inte hur man är ensam.
Hon behöver alltid ha nån i närheten, om ni förstår vad jag menar.
Som om hon är extremt skör.
Den kvinnan var
elak.
Onormal.
Oförmögen att vara som andra.
Pumarino kunde inte hantera min syster.
Trodde du att hon… var kapabel att döda?
Att döda? Ja.
Men inte så, kallblodigt, inför alla.
Sist jag såg dem tillsammans
var han väldigt kall mot henne.
Och Georgina verkade trött.
Min brors misstag var att få ihop det med en skild brud.
Hon var ju skild av en anledning.
Du har känt fröken Silva länge, eller hur?
Ja, jag var gift med henne i 13 år.
Och hur skulle du beskriva henne?
En bra kvinna.
Intelligent.
Väldigt rastlös.
Svår, kanske?
Nej.
Nyfiken.
En entusiastisk läsare, intressant att prata med.
Och som mor?
-Vad har det med saken att göra? -Svara mig.
En utmärkt moder.
Väldigt engagerad.
Kärleksfull.
Hon var aldrig våldsam mot dig, och hon var en utmärkt person.
Kan du förklara varför hon dödade Roberto Pumarino?
Jag förstår det inte.
Det är uppenbart.
Hon ville inte gå tomhänt.
Hon dödade honom av svartsjuka.
Om nån säger att de inte förutsåg det, så kände de henne inte.
Hon försökte passa in.
Hon sa nej till min bror när han friade.
Men när han ville gifta sig med nån annan, dödade hon honom.
Det är Georgina Silva.
MARÍA CAROLINA GEEL YENAS SOVANDE VÄRLD
GABRIELA MISTRAL ÖDELÄGGELSE
TRAGISKT SVARTSJUKEBROTT I SANTIAGO
FÖRFATTAREN MARÍA LUISA BOMBAL SKÖT EULOGIO SÁNCHEZ ERRÁZURIZ.
Herr domare, vi har en lista över vittnen villiga att vittna om det grymma sättet…
Herr Montero.
Vi älskar skvaller.
Men det här är en domstol.
Rapporten, tack.
Tack.
"Förhörspersonen genomgår nu klimakteriet…"
-Det står mer. -"…en viktig faktor för kvinnor.
Det här har orsakat beteendeförändringar.
Vi rekommenderar en andra undersökning."
Jag håller med.
Bli inte så uppspelt, herr Concha.
-Herr domare, om jag får… -Ursäkta mig, mina herrar.
Vi skickar en kopia av rapporten till era byråer.
Tack.
Jag är redo att avkunna en dom.
Oförmögen att ange inställning, enligt vittnen och vetenskap.
På så sätt kan hon tillbringa helgen hemma.
Tack.
Och de här blodsugarna
kan gå vidare med viktiga nyheter.
Och vi kan slippa dessa förödmjukande inlåsningsluncher.
Det är inte så illa.
Jag är inlåst på mitt kontor och äter inlagd kyckling.
Jag visste att jag skulle göra uppoffringar
när jag valde att ägna mitt liv åt rättvisan.
Det ni gör är verkligen lovvärt.
Ja. Tänk dig att se ditt ansikte på förstasidan varje dag.
Det är så mycket mer än det, Domingo.
Ert engagemang för sanningen och juridiken är imponerande.
Domingo, vart vi än går,
kan vi säga att vi arbetar för en rättfärdig domare,
trots att hans rykte står på spel.
Vad menar du med det?
Ni ska väl avkunna en rättvis dom,
trots att den allmänna opinionen inte håller med?
Det är väldigt modigt, Domingo.
Väldigt modigt.
Vänta.
Mercedita, jag är republikens domare.
Den här sortens manipulation kan funka på dina barn,
men inte på mig.
Men det är sant.
Tidningarna kastar sig över er om ni släpper henne.
Verkligen?
Jag trodde att de skulle gratulera mig.
Jag försöker inte övertyga er om nåt.
Det är bara fakta. Som Domingo säger,
om ni släpper henne, ser jag inget slut på cirkusen.
Mercedita, sparade du listan på vittnen som Montero gav dig?
Vet du vad?
Vi ringer några av dem innan jag avkunnar en dom.
För säkerhets skull.
-Vill ni ha ryggen fri? -Ursäkta?
-Mercedes, snälla. -Jag ber om ursäkt.
En republikens domare är inte försiktig.
Han analyserar fallet från olika vinklar.
Vad ni än säger.
MARÍA CAROLINA GEEL DEN MANLIGA TONÅRINGEN DRÖMD OCH ÄLSKAD
MARÍA CAROLINA GEEL - MÄRKLIG SOMMAR
Ny i byggnaden?
Nej då.
-Nej. -Du är hennes syster.
-Eller hur? -Nej.
-Okej. God eftermiddag. -God eftermiddag.
Här.
Initialer.
-Underskrift. -Herr domare.
Jisses!
Ingen sa att klädkoden var formell.
Men du är så uppklädd, Arévalo.
-Är det för journalisterna? -Nej.
Det är för att visa
respekt för domstolen.
Där.
Var inte blyg när de berömmer dig.
Har hon alltid burit parfym?
Jag vet inte.
Tack, Domingo.
Mercedita?
Ja?
Vilken parfym har du på dig?
Det är tvål.
Mercedita.
Afrikansk fågel på fyra bokstäver?
Ibis.
Tack.
Redaktionen för uttalanden i alla delar av staden.
Ett enkelt komma kan förändra betydelsen av en hel mening.
Fascinerande, Fernando.
Vi lägger jobbet åt sidan ett ögonblick.
Hur var förhållandet mellan herr Pumarino och fröken Silva?
Jisses! Det var komplicerat. Väldigt komplicerat.
Ibland kom de tillbaka från lunch och man såg att de hade bråkat.
Som om de hade grälat, tårar och allt.
Såg du att hon hade gråtit?
Inte hon, han.
-Han? -Ja.
Har ni mest kontakt med offret eller fröken Silva?
Roberto.
Självklart. Han var en mycket snäll man.
Roberto var en bra chef. Det var han verkligen.
Alltid så uppmärksam, ja.
Hon, då?
Jag kan inte säga samma sak om henne.
Det vore lögn.
Georgina såg alltid ner på oss. Som om vi inte var bra nog.
Hon levde i sin egen värld. Hon blev uttråkad på jobbet.
Hur vet du det?
Så fort hon var ensam började hon skriva andra saker.
-Hennes böcker? -Ja.
Vi hade gärna skrivit historier och fåniga saker också.
Men då hade vi fått sparken.
Skulle du säga att hon inte älskade honom?
Hon utnyttjade honom.
Roberto sprang till henne när hon ropade.
Hon var ganska hemsk, barnet.
-Barnet? -Georgina.
Han kallade henne "barn".
När hon behövde pengar, Roberto var alltid där.
Det var alltid han som betalade.
Hon är inte mycket till barn. Hon är en vuxen kvinna.
Det Georgina gjorde var att tömma Robertos fickor.
Jag heter Rebeca Vizcaya Pérez.
Jag jobbar på ekonomiavdelningen.
Roberto Pumarino var min chef.
Vad vill ni berätta, fröken Rebeca?
Har de berättat om golvbonaren än?
Nej.
Nej. Berätta.
Herr Roberto gav Georgina
en sån där elektrisk golvbonare.
Inte en mopp.
-En sån man kopplar in. -Menar du en riktig golvbonare?
-Mercedes. -Precis, en golvbonare.
Kan du tro att hon gav tillbaka den till honom?
Överraskning!
Vad är det?
För jag tror att innerst inne
så har herr Roberto alltid önskat att hon skulle vara hemma mer.
Förstår ni?
Fröken Vizcaya, ni skulle ge mig ett dokument.
Åh, ja.
Ni förstår, jag har gått igenom herr Robertos arkivskåp.
Och i en låda där bak, fanns det mycket strimlade papper.
Så det jag gjorde
var att sätta ihop alla delar.
Och jag tog med det här.
Vad är det?
Ett brev.
"Roberto, jag har tänkt mycket på det.
Och här är beslutet som du bad mig fatta igår kväll.
Jag värdesätter ditt beteende, som, inom ramen för sociala konventioner,
anses vara ridderligt.
Jag uppskattar det för jag vet vad det är värt.
Och om jag tackar nej
är det för att skälen som pekar åt ett negativt resultat för vårt äktenskap
är många."
Alla kvinnor i Chile vill ha en bonare!
-Jag är alla kvinnor! -Du är galen!
"Roberto, min natur,
min karaktär, mina hobbyer,
min ålder, min erfarenhet,
talar alla emot äktenskapet.
Om man lägger till en djup känslighet,
för evigt i konflikt med saker och varelser,
och total skepticism gällande livet…
…skulle du erkänna
att inget i mig överensstämmer med den så kallade äktenskapsinstitutionen.
Och jag är inte kvinnan
som din situation kräver."
Tack och lov att jag gav dig en fin morgonrock
och inte en toppmodern elektrisk golvbonare.
Annars skulle de hålla en minnesstund för mig i baren.
-Jag är inte hon. -Det vet jag.
Självklart inte.
För att Mari, min Marita,
sitter i fängelse och betalar för det värsta brottet,
att vara konstnär och kvinna.
Ska vi ta en drink?
Marita sa alltid att hon inte gillade
när jag kom hem full.
Det var därför hon gav mig nyckeln.
Min Mari.
Hon tar hand om mig från fängelset.
Var du också för full för att åka hem?
Nej.
Jag är hennes kusin från La Serena.
Jag förstår.
Vad heter du?
Dominga.
Och vad gör du i din kusins lägenhet?
Jag ordnar och städar upp.
Så att det inte blir dammigt.
Jag förstår.
Kom du från La Serena för att städa?
I en morgonrock. Udda.
Är det här ett förhör?
Du är väldigt misstroende.
Jag gillar det.
Dominga.
Att döda för kärlek är inget brott.
Ingen har lyckligtvis älskat mig så.
Hon dödade för kärlekens skull, men inte kärleken till honom.
Det var kärlek för konsten.
Det var inget mord. Det var en hyllning.
Det var ett litterärt citat.
I januari 1941…
…förlorade vårt land den största författaren…
-Mistral. -Nej.
Romanförfattare, inte poet.
María Luisa Bombal tog en pistol och sköt sin älskare.
Vet du var?
Här, i hans arm.
Det är inte det viktiga. Det viktiga är att det hände…
Hotel Crillón.
Visste du redan det?
Nej, men jag anade det.
Så hon hamnar i fängelse för ett brott att hon inte ens kommit själv.
Hur är det möjligt?
Var inte en sån filisté, kvinna.
Hör på.
Dagens konst tar inspiration från gårdagens konst.
Citatet är så direkt, hon kommer till och med att kopiera Bombals slut.
Benådningen.
Vilken benådning?
Bombal blev benådad.
Har ni inte tidningar i La Serena?
Jo.
Men Bombal är landets största författare.
Vem vill benåda Silva?
Presidenten.
När han hör en ängels röst.
Inte från La Serena, men från Vicuña, som ligger i närheten.
Så fin.
Så vacker.
Jag gav den till Mari.
-Nej. Den är min. -Ja, Dominga.
-Nej. -Den är min.
Jag… Dominga, du ser inte ut som en Dominga.
Dominique, kanske, men Dominga? Nej.
Vill du höra nåt mer?
Mari har inte släktingar i La Serena.
Men oroa dig inte.
Det här huset är som en ambassad.
Det ger asyl till många människor.
Jag heter René.
Vad heter du? Ditt riktiga namn.
Mercedes.
Så där ja.
Mercedes. Okej.
Mercedes.
Förlåt.
Oroa dig inte.
Allt är glömt imorgon.
Jag är en poet med dåligt minne. Det är därför jag inte kommer nånstans.
Mercedes…
Det är okej om du inte är hennes kusin.
Vi som är trötta på att vara de vi är behöver en plats där vi kan vara ingen.
Vad är det?
Finns det te kvar?
Nej, men du kan göra mer.
Ángela bekräftade.
Och var bor de?
Här, med oss.
Det är för trångt.
Mercedes…
Kom du hem och luktade sprit igår kväll?
Nej.
Du luktade pisco.
Konstigt. Jag drack ingen pisco.
En kund kommer med sina barn.
Nej.
Fan.
Sätt era huvuden närmare varandra. Och fortsätt titta rakt på mig.
-Le, raring. -Okej? Så där. Le.
Hej då, pappa.
Vi ses.
Lycka till.
Jag har också två pojkar.
Verkligen?
Vi måste vara snälla mot våra svärdöttrar.
Annars har vi ingen som tar hand om oss när vi blir gamla.
Självklart.
Le, raring.
Det finns buljong och mechazo.
-Mechazo. -Gott.
Vi tar buljong allihop.
-Ja. -Självklart.
-Tack. -Tack.
Välkommen.
Vad är det, Mercedita?
-Jag tittar efter nya förrätter. -Men jag beställde buljong åt alla.
-Går du på specialdiet eller nåt? -Hon ser lite smalare ut.
Det kanske är den nya klänningen.
-Jag vet inte om du har märkt det, men… -Jag måste gå.
-Din buljong då? -Jag köper nåt på vägen.
Sen när stöder vi slöseri med mat i det här landet?
-Slösa inte bort det. -Ska vi ta med det?
Ät upp det.
Vad är det med Mercedes?
Åh nej, Montero!
Herr Montero, låt bli. Nej.
Den här mannen gör mig gråhårig.
-Herr domare. -Förlåt, herr Montero.
Notarien och jag var på väg att gå.
Familjen Pumarino har hört rykten
att den anklagade behandlas som en drottning på Buen Pastor.
Privat cell, eget badrum, till och med tvättservice.
Det är som om hon bor på ett femstjärnigt hotell.
Det är inget femstjärnigt hotell, herr Montero.
Det är en institution som drivs av nunnor.
-Hur som helst, familjen Pumarino… -Det räcker.
Jag är klar.
Jag måste tillbaka till mitt kontor för att göra klart några dokument.
Och om du ser mig äta lunch igen,
låter du mig äta lunch i fred.
Ja, herrn.
Ursäkta mig.
Jag sa det, men han smet förbi.
-Mercedes? -Ja?
I morgon åker du till Buen Pastor
och kollar hur hon har det. Sedan meddelar du oss.
Ja, chefen.
-Följde de efter dig? -Så där.
Jag ska vinna.
-Hej. -Hej.
Hej, mamma.
Jag blev uppehållen.
Det märkte vi inte.
Wow!
Vilken tjusig domare.
Vi är utsvultna, mamma.
Jag fixar det.
-Din tur, pappa. -Pappa.
Maska inte!
Lägg ner den.
Hur var det på jobbet idag?
Det var bra.
Ganska fullt upp.
Inget ovanligt?
Nej.
Tack och lov.
Vad gör du med kameran?
De bad mig ta några bilder på Buen Pastor.
Varför måste du ta bilder, Mercedes?
Kan inte nån från domstolen göra det?
Jag är från domstolen.
Ska du träffa Crillón-knäppisen?
Jag tycker inte att hon är knäpp.
-Jag tror att hon låtsas. -Orättvist.
Vi borde också få använda den då.
Kameran var min pappas.
Men alla kameror var din pappas…
Men han gav den här till mig.
Kameran är min.
Den har en 12-bilds rulle, så att du kan hålla koll.
-Du måste prova först. -Tack, Efraín.
God dag. Jag ska besöka Georgina Silva Jiménez.
Här är domstolsbeslutet.
Är det en kamera?
Kan du ta en bild på mig?
Självklart.
Tack.
Är du journalist?
Nej.
Jag jobbar i domstolen.
Jag söker nån som jobbar i domstolen som kan hjälpa mig.
Jag kan inte hjälpa dig. Det är en advokats jobb.
Men jag har ingen advokat.
Okej, säg vad du heter.
Rosa… Janequeo Saavedra.
Och varför är du här? Vad har du gjort?
Jag dödade min svärson.
Jag skar halsen av honom som på en hund.
Bli inte rädd.
Jag är ingen dålig människa.
Han var hemsk mot min dotter.
Han sparkade henne som man sparkar en åsna på marken
när hon var gravid.
Mår din dotter bra nu?
Hon mår jättebra.
Hon och barnet kan sova på natten.
Vi är trygga.
Och jag är lycklig här. Jag sover lugnt.
-Kommer de och hälsar på? -Varje söndag, oavsett väder.
Jag är glad för din skull.
Fröken, följ mig.
-Tack. -Hej då.
-Vi ses. -Vi ses, fröken.
Ha en bra dag.
-Sköt om dig. -Visst.
Varsågod, gå in.
-Den där? -Ja.
-Tack. -Varsågod.
Får jag?
Kom in.
God dag.
Jag är Mercedes Arévalo. Vi träffades i domstolen.
Damen med cigaretterna.
Det här går fort.
Jag är här för att ta bilder på cellen.
Vi kompletterar den rättsmedicinska rapporten.
I det här fallet, genom att ta bilder på fängelseförhållandena.
Du behövde inte ta med kameran.
Jag ska sammanfatta det.
Nätterna är lugna.
Vakten som sköter rundan stör knappt vår sömn.
Han gör sina rundor…
…och sedan faller tystnaden igen.
Men dagarna
passerar bland lösa ord,
höga skratt,
kätteri.
Jag börjar nu. Ursäkta.
MARÍA CAROLINA GEEL - KVINNOFÄNGELSET
Är det här din fängelsedagbok?
Får jag läsa den?
Jag läste Bombals texter.
Gjorde du?
Du och Bombal har mycket gemensamt.
Får jag?
Varför gjorde du det?
Alla vill veta varför du dödade honom.
Jag är här på grund av mina handlingar.
Det spelar ingen roll vad jag säger.
Man lär sig att bygga sin frihet.
Björnbär, sniglar.
Vi plockar dem nästan varje dag.
Bördig jord, fälten såg bra ut.
Den avlidne José Dolores ägde den andra delen.
Är José Dolores död?
-Vad dog han av? -José dog av ålder.
Hur gammal var han?
Väldigt gammal.
De här två vill följa med mig till fälten.
Skål för min svåger!
Jag hyllar honom från köket.
Santiago är en stökig plats där alla lever som höns.
Så respektlöst!
Förlåt honom, min bror.
Det är bara det att han saknar er och gråter.
På fälten har ni en morbror som älskar er av hela sitt hjärta.
Det är sant, svåger.
-Det räcker! -Förlåt.
Jag har en idé. Kom här, barn! Kom och öppna presenterna!
Vad kan det vara?
Öppna min först.
-Med all vår kärlek. -Det behövdes inte.
-Aguardiente! -Det är rent.
Vi provsmakar.
Vilken fin present!
-Få se. -Så där.
För att hänga med i nyheterna, va?
Nej, här. Där.
"García Arévalos fotostudio.
Äktenskap, första nattvarden, quinceañeras, dop."
Ska vi bli kända?
-Grattis. -Ni överträffade er själva.
-Titta! "García." -Titta.
Jag har en överraskning åt dig. Blunda.
Titta inte.
Vad? Vad är det?
-Vad kan det vara? -Mechita, håll för ögonen.
Okej, titta.
-Jag köpte den. -Vilken skönhet!
Den har en amerikansk motor.
-Har du sett en förut? -Jag har aldrig använt en.
Jag vill prova.
Titta bara!
Var försiktig. Du kan trassla in dig.
Du måste vara framför den.
Kolla!
Nu blir det skinande rent.
Att umgås med familjen är väl härligt?
Det finns ingen anledning att alltid komma hem sent.
Bli inte känslosam.
Vi är här nu.
Ditt hjärta borde vara här.
Jag klarar det!
Vi kommer tillbaka senare, men vi måste gå…
Nån kanske vill stjäla den…
Meche.
Det är jag.
Vad är det här, Meche?
Det är en lägenhet jag hittade åt mig själv.
Det är tillfälligt.
Öppna.
Snälla.
Vad är det här?
Vems är det?
Ge mig den.
Har du blivit galen?
Vet hon att du är här? Gör hon det?
Hon sitter i fängelse.
Det är nåt slags avtal.
Jag vattnar växterna.
Vädrar.
Städar upp lite.
Du tar…
…någon annans plats.
En mördares.
Du är…
Du använder hennes saker, till och med hennes kläder.
Meche, jag…
Jag skulle förstå om du blev kär i nån annan, men…
-Nej. -Vad är det här?
-Meche, vad är det här? -Det är tvärtom.
Va?
Det är lugnet.
Vilket lugn?
Det är så mycket oväsen.
Hela tiden.
Jag kanske är för svag och orkar inte.
Det gör ni.
Men jag har fått nog.
Vad gör du, Meche?
Jag rengör mattan för det är lera på den.
Men det är inte din matta.
Den kommer att torka in om jag inte får bort den.
-Sluta. -Den försvinner inte.
Mercedes.
Du ska inte hit imorgon.
Meche.
Klä på dig, så går vi hem. Det här är inte ditt hem.
Meche.
KVINNOFÄNGELSE
"…all skuld för ett brott begått mot hennes man."
"Långa år i fängelse."
"Som en konsekvens sökte mannen efter en annan kvinna."
-Det är inte illa. -Nej.
De äter oss levande.
Självklart.
Hon vägrar prata med nån, men hon skriver en bok,
trots att alla är redo att hänga henne på torget.
Nej.
Det räcker.
Jag måste avkunna en dom.
MARÍA CAROLINA GEEL KVINNOFÄNGELSE
"I Santiago, den 11 juli 1956,
i enlighet med artikel 391 nummer 2 i brottsbalken,
befinns Georgina Silva Jiménez skyldig till dråp.
Hon får maxstraffet på 541 dagars fängelse
som förövare av mordet av Roberto Pumarino Valenzuela
som begicks den 14 april 1955."
Snälla, det här är överdrivet.
Arkivera det här.
Ja, herr domare.
Georgina!
Vad tycker du om domaren som…
-God morgon. -God morgon.
-Hur mår du? -Okej. Du då?
Bra. Ha en bra dag.
Vem?
Hallå?
Får jag komma in?
Herr Aliro?
Ni fick ett samtal från Club de la Unión. Nån väntar på er i baren.
Nån?
I baren?
Kan du göra mig en tjänst?
Kom till min räddning om en timme.
Okej.
Jag hoppas att de släpper in mig.
BRÅDSKANDE
Vi ses, Antito.
Nu går vi, Mercedita.
Vilket märkligt ställe.
De släpper inte in mig, och de släpper inte ut dig.
Jag bjuder på lunch på Don Pepe.
Jag trodde att ni åt lunch på klubben.
Om det vore så väl.
Det var ett presidentbakhåll, Mercedita.
-Har presidenten skällt på dig? -Nej.
Han var vänlig och varnade mig.
Om vad?
Om att jag gjort bort mig.
Varför skulle du göra bort dig?
Mercedita…
En domare är lagens mun.
Men ibland finns det folk som är undantagna från lagen.
Och i de fallen är allt domaren säger meningslöst.
Och rättvisan… tystnar.
Vi avbryter för de senaste nyheterna.
Statschef Carlos Ibáñez del Campo
har beviljat presidentens benådning
av författaren María Carolina Geel.
Beslutet har fattats efter en ihärdig kampanj
ledd av den berömda poeten Gabriela Mistral,
där man skickade ett brev till presidenten och bad om…
MARÍA LUISA BOMBAL TRÄDET OCH ANDRA HISTORIER
MORD PÅ HOTEL CRILLÓN FÖRFATTAREN MARÍA GEEL SKÖT ÄLSKARE
MORD OCH GALENSKAP PÅ HOTEL CRILLÓN HON MÖRDADE SIN ÄLSKARE OCH DRACK BLODET
KÄRLEKEN GJORDE HENNE GALEN
BREV FRÅN CAROLINA TILL PUMARINO BEVISAR HUR MYCKET HON ÄLSKADE HONOM
BARA 541 DAGAR I FÄNGELSE
"OMÖJLIGT ATT IGNORERA VÄDJAN AV VÅR BRILJANTA FÖRFATTARE"
Ärade herr president: Jag ber Ers höghet
att ge er benådning, med vetskap om er medkänsla och storsinthet.
Vi ber Ers höghet att bevilja en fullständig benådning
av María Carolina Geel, som vi latinamerikanska kvinnor önskar.
Vi glömmer det aldrig.
Hälsningar: Gabriela Mistral
BENÅDAD! MARÍA CAROLINA GEEL
BASERAT PÅ BOKEN NÄR KVINNOR DÖDAR AV ALICIA TRABUCCO
Undertexter: Sarah Wallin Bååth