Downloaded from YTS.MX
ФІЛЬМ ЗНЯТО З РІДКІСНИМ ДОСТУПОМ
Official YIFY movies site: YTS.MX
ДО ПОВНОГО ЗАПИСУ МІСІЇ «АПОЛЛОН-13»,
АРХІВНИХ ІНТЕРВ'Ю З ЕКІПАЖЕМ, СІМ'ЯМИ
Й ДИСПЕТЧЕРАМИ НАЗЕМНОГО КОНТРОЛЮ.
ЯКЩО ВІДЕОМАТЕРІАЛУ БРАКУВАЛО, ПОДЕКУДИ МАЛА МІСЦЕ ЙОГО РЕКОНСТРУКЦІЯ,
ВКЛЮЧНО З ПОДІБНИМИ ЗАПИСАМИ З ІНШИХ МІСІЙ НАСА.
13 КВІТНЯ 1970 РОКУ
322 000 КІЛОМЕТРІВ ВІД ЗЕМЛІ
ОСТАННЄ ТЕЛЕВІЗІЙНЕ ВКЛЮЧЕННЯ ЕКІПАЖУ «АПОЛЛОНА-13»
Отже, «13-й», ми готові до трансляції.
Гаразд, я зараз дивлюся крізь ілюмінатор праворуч,
і зовсім неподалік ви можете побачити нашу ціль.
Вона вже починає виглядати дещо більшою.
Гаразд, ми чітко побачили ваш пункт призначення.
Ми можемо трохи показати,
як розважаємося на борту корабля.
Цей маленький магнітофон
дуже допоміг скоротати час
нашого польоту на Місяць, з нього лунає саундтрек до «Космічної Одиссеї 2001».
Екіпаж «Аполлона-13»
бажає всім гарного вечора й доброї ночі.
ТРИВОГА
Х'юстоне, у нас проблема.
Корабель «Аполлон-13» зазнав серйозної електричної несправності.
Джим Ловелл: «Х'юстоне, у нас проблема».
Виникла певна ситуація.
…почули гучний удар…
АПОЛЛОН-13: ВИЖИВАННЯ
ЗА ЧОТИРИ МІСЯЦІ ДО ТОГО
Зараз на мисі Кеннеді
американці знову готуються відправитися на Місяць.
«Аполлон-13»
стане п'ятим польотом на Місяць із третьою посадкою.
Троє молодих американців.
Командир — його ми бачили й раніше, Джим Ловелл,
батько чотирьох дітей, і це його четвертий політ.
Спокійна вдача Ловелла подобається його колегам,
бо пілоти-примадонни швидко набридають.
Фред Гейз із Міссісіпі —
був шкільним журналістом і мріяв стати спортивним репортером.
Він спуститься на поверхню Місяця з командиром як пілот місячного модуля.
Кен Маттінглі, який став кращим пілотом свого випуску.
Він повністю віддався своїй роботі, більше навіть за решту астронавтів.
Політ — це його життя, єдина мрія ще з трирічного віку.
Багато хто питає, навіщо ми летимо на Місяць?
Яка ваша особиста відповідь на таке питання?
Основна мета місії «Аполлон-13» залишається незмінною.
Ми сподіваємося якнайбільше дізнатися про походження Місяця,
а відтак і про походження нашої планети, Землі.
«13-й» має сісти на іншій ділянці, ніж «Аполлон-11» і «Аполлон-12».
Він приземлиться на пагорбах
серед гір Місяця, і це робить політ більш ризикованим.
Дехто вважає космічні подорожі
чимось на кшталт пошуків нового Едему.
Люди спустошують місце свого проживання,
тому, мабуть, нам варто вирушати на пошуки інших місць.
Є щось у потужності ракет, що зачаровує людей.
Мене це захоплювало
ще до появи НАСА чи чогось подібного.
Вітаю з Місяця, Х'юстоне.
Я був у першому польоті на Місяць на «Аполлоні-8» у різдвяні свята 68-го.
Веселого Різдва вам, Джиме.
ДОМАШНІ ВІДЕО, «АПОЛЛОН-8»
Ми відчували цікавість і схвилювання,
наче троє школярів біля вітрини кондитерської,
дивлячись на древні кратери з висоти 95 кілометрів над поверхнею.
Але ми не змогли приземлитися.
Повідомляю, що Санта-Клаус існує.
Вам це точно видніше.
Джим Ловелл має намір знайти вершину, яка досі була безіменною,
а коли знайде, він назве її «гора Мерилін».
-Які відчуття, коли вони поза Місяцем? -Я нервувала.
Мушу це визнати. Бо лише це цілком нормально.
-А коли вони знову з'явилися? -Я була на сьомому небі.
Санта-Клаус існує.
Мій чоловік це сказав. Це чудово.
І я ним дуже пишаюся.
Я був дублером Ніла Армстронга в місії «Аполлон-11».
Це невеличкий крок для людини…
але гігантський стрибок для людства.
АРМСТРОНГ НА МІСЯЦІ
Я дуже хотів зробити те саме.
Я готовий.
Джиме, зараз мені цікаво,
як до цього ставляться ваша дружина й діти?
Моя дружина знає, що я більше не планую літати.
Останні шість чи сім років вона й без того як космічна вдова.
Але я з нетерпінням чекаю на політ.
Бо тоді здається, що ти можеш від усього втекти.
Залишити свої… Ну тобто…
Дітей.
Залишити дітей на Землі.
Але ти маєш шанс злетіти
й побачити все у більш правдивій перспективі.
Для мене політ у космос приблизно тим і є.
Я не була за те, щоб він знову летів,
але я, звісно, нічого йому про це не казала.
Треба домагатися успіху.
Він був першим, хто вдруге мав летіти на Місяць,
а мене це все досить сильно лякало.
КАПІТАН ДЖЕЙМС А. ЛОВЕЛЛ МОЛОДШИЙ ІЗ СІМ'ЄЮ
Ніщо в житті не готувало мене до того, щоб бути дружиною астронавта.
Життя наче закинуло мене в акваріум.
Усі ці паради з оркестрами в різних містах.
І Білий дім.
Пане президенте, це сім'я Ловеллів.
Пан Джеймс Ловелл Молодший.
Після «Аполлона-8» було справжнє свято.
Але це був ризикований політ.
Я тоді не знала,
що шанси на їхнє повернення були 50 на 50.
Шанси 50 на 50.
Не можна ж просто сказати собі: «Вони не повернуться».
Мене завжди питали:
як це, бути донькою космонавта?
Мене щоразу дивує, що хтось думає, що це щось інакше,
ніж як просто бути донькою свого батька.
Батьки виховували нас так,
щоб навіть до татових польотів на Місяць ми ставилися
як до звичайних зборів звичайного батька на роботу в офіс.
Джиме, після чотирьох польотів,
чи може людина з твоїм досвідом вести звичайне життя?
Сподіваюся. Після цього польоту я спробую.
МИ ЛЮБИМО ТЕБЕ, ТАТУ
Ми дуже раділи, що Джим пройдеться поверхнею Місяця.
Але чому 13?
Мені сказали, що Мерилін дещо непокоїть
що запуск «Аполлона-13» призначено на 13:13 центральноамериканським часом.
Це типово для нового світу космічних польотів —
кинути виклик забобонам і не перейматися числом 13,
особливо в країні, де номер 13 так часто пропускають,
як-от у нумерації поверхів і місць у літаках.
Джим Ловелл, командир, абсолютно не забобонний.
Фред Гейз навіть сказав, що хотів би запуск у п'ятницю 13-го.
Кене, ти забобонний щодо «Аполлона-13»?
Ні, я дуже радий.
ЗА ТРИ ДНІ ДО СТАРТУ
Сьогодні політ «Аполлона-13» під великим знаком питання.
Лікарі остаточно підтвердили,
що астронавт Маттінглі заразився німецьким кором.
Залишилося два варіанти.
Відкласти політ, що коштуватиме кілька сотень тисяч доларів,
або ввести до складу екіпажу Джона Свайгерта —
на посаду пілота командного модуля.
Ловелл протягом року мав близькі робочі стосунки з Маттінглі.
Хіба він не мав би думати:
«Чорт забирай, почекаймо ще місяць, хай Маттінглі теж летить»?
Це величезна відповідальність командувача місії:
обміркувати особисті почуття
в порівнянні із ціною відстрочки місії ще на місяць.
Ми вже одного разу перенесли старт із березня на квітень.
Моя філософія — ніколи не втрачати шанс.
Ми мали летіти без Кена.
ДЕНЬ ЗАПУСКУ, КЕЙП-КЕННЕДІ, ФЛОРИДА
Сьогодні ще троє американців полетять у космос,
напевно, у найнебезпечнішу з місій «Аполлон»,
яка точно вже є унікальною,
оскільки один з астронавтів до вчорашнього дня не знав, чи летить.
Новий член екіпажу, Джек Свайгерт,
розносив газети, щоб заробити на уроки пілотування.
Усе сталося так швидко, що він не встиг подзвонити рідним у Денвер.
Уся країна спостерігає за місією,
тож ти не хочеш нікого підвести.
Контроль запуску «Аполлон-Сатурн».
Залишилось три години, сім хвилин і 26 секунд, відлік іде.
ЦЕНТР УПРАВЛІННЯ ПОЛЬОТАМИ, Х'ЮСТОН
Кілька хвилин тому
Кен Маттінглі прибув до Центру управління польотами.
Кен асистуватиме за пультом.
Шкода що ти тут, Кене.
У диспетчерській накопичувався адреналін. Це було відчутно.
Головний у команді — керівник польотів.
Він керує командою диспетчерів, яка налічує від 15 до 21 операторів.
Це люди, які думають, як доправити нас куди треба
і як повернути нас до точки посадки на Землі.
Ми бачили тріумфи.
Ми бачили загибель екіпажу.
Саме тут складають докупи все найголовніше в космічних польотах.
Це триступеневі ракети.
Великі двигуни піднімуть корабель з поверхні Землі.
Другий ступінь виведе його на земну орбіту.
А третій ступінь донесе до Місяця.
Дивишся вгору — аж ейфорія.
ФРЕД ГЕЙЗ, ПІЛОТ МІСЯЧНОГО МОДУЛЯ
Усе насправжки. Це справді станеться.
Говорить «Аполлон-Сатурн».
До запуску 25 хвилин, відлік іде.
До запуску 25…
Я до останнього не планувала їхати на старт
і шукала всі можливі відмовки.
В останню мить
я подумала, що не витримаю, якщо вже його не побачу,
тому я мусила привезти дітей і попрощатися.
Я зростала з друзями, чиї батьки потрапили в аварії або загинули
тож я завжди боялася дивитися, як вони злітають,
бо щоразу маю відчуття, мов душу виймає.
Запуск розпочато.
П'ятдесят шість секунд, і «Аполлон-13» продовжує старт.
Ізсередині вже нічого не вдієш.
У разі проблем ми можемо катапультуватися,
випустивши рятувальну ракету.
Можна почути, як відкриваються клапани
і пальне починає заповнювати величезні магістралі.
Тринадцять, дванадцять, одинадцять, десять, дев'ять, вісім…
Починаємо запалення.
…шість, п’ять, чотири, три, два, один, нуль.
Старт місії.
Маємо підтвердження, зліт о 14:13.
Ми були так близько, як лише було можна.
Земля затряслася.
Говорить центр управління, Х'юстон. Маємо хороший перший етап.
Кут вирівняли, починаємо корекцію.
Висота 2 км.
Швидкість 457 метрів за секунду.
«13» — Х'юстону, перший є. Стабілізація кабіни.
За хвилину десять наша висота сягає 4,1 морських милі.
МИЛІ ВІД ЗЕМЛІ
Висота 17 миль, готуємося до відходу ступенів.
Старт відходу.
Старт відходу. Прийняв.
Бортовий.
Ловелл повідомив,
що бортовий двигун носія другого ступеня вимкнувся раніше.
Підтверджено. П'ятий не працює.
Як ми почули, це центральний двигун із п'яти.
Зараз політ триває лише на чотирьох із п'яти двигунів.
Х'юстоне, що з п'ятим двигуном?
Немає інформації, чому він передчасно вимкнувся.
КАТАПУЛЬТА
Ви там не бачите в цьому проблеми?
Ні…
Аж ніяк.
Усі інші двигуни справні.
Інші двигуни працюють. На вигляд усе добре.
Їм сказали летіти на цих чотирьох двигунах.
Просто політ триватиме трохи довше.
Зараз вони вже майже на орбіті.
Найкраще — це цікавий запуск.
Майже щоразу щось іде не так.
Я сказав: «Це наша криза.
Тепер ми летимо».
Під час запуску медик доповідає
про максимальний пульс усіх трьох членів екіпажу.
У командира Джима Ловелла максимальний пульс був 116.
У Джека Свайгерта максимальна частота пульсу 102.
І у Фреда Гейза максимальна частота пульсу була теж 102.
Ох і цікава в них подорож.
Погляньте.
Справжня невагомість.
«Аполлоне-13», це Х'юстон, ваша орбіта попередньо виглядає добре.
Прийнято, Х'юстоне, і нам добре знову бути тут.
Одна з найцікавіших частин космічного польоту —
це спостереження за Землею.
Усе стає меншим.
Країни виглядають меншими,
і проблеми, що всі мають, видаються меншими.
Це має дуже заспокійливий ефект,
коли сидиш і спостерігаєш, як великі країни так спокійно летять повз.
Важко уявити,
чому люди не можуть жити в мирі одне з одним.
Коли астронавти закінчать перевірку всіх систем,
прилади, які отримають повідомлень з комп'ютерів
ЦУП у Х'юстоні,
знову запустіть двигуни третього ступеня.
І «Аполлон» візьме курс на Місяць.
Блок екіпажу космічного корабля, житлова й робоча зона —
це командний модуль.
Це єдина частина, яка повернеться з Місяця.
У космічного корабля «Аполлон» є сервісний модуль
в якому знаходяться резервуари з киснем,
електронне обладнання,
акумулятори живлення й питна вода.
Космічний корабель відділяється від третього ступеня,
робить розворот…
повертається…
стикується з місячним модулем,
який доставить двох астронавтів на поверхню Місяця.
Є стикування, Х'юстоне.
Дуже добре.
І таким чином два кораблі летять на Місяць.
ТІМБЕР-КОВ, Х'ЮСТОН
За нашими даними, «Аполлон-13» у 24 916 морських милях від Землі.
Ми поїхали подивитися на зліт, повернулися додому.
У нас удома встановили маленькі приймачі. Їх називали чирикалками.
Можна було почути все, що відбувалося.
Ми б хотіли почути новини.
Так, що тут у нас…
«Бітлз» оголосили, що вже не виступатимуть гуртом.
Усе йшло гладко.
Черговий політ. Це була його четверта місія.
У мене в кожній кімнаті був приймач.
Вони завжди були ввімкнені. Навіть коли я лягала спати.
Фред займається своєю улюбленою справою.
Він кріпить свій гамак.
Залізати в гамак трохи складно.
Не знаю, чи то я улітаю від нього,
чи він відлітає від мене.
Ми лягаємо спати.
Гаразд, Джиме. Добраніч.
У юні роки ми сиділи на даху будинку, де я тоді жила.
Джим вказував на різні зірки
й казав: «Лише уяви, колись люди зможуть туди полетіти».
Він передбачав це у 1952 році.
Це дивовижно.
Джим Ловелл виріс у Мілуокі.
Його дружина — шкільне кохання, Мерилін Герлах.
У них двоє хлопчиків і дві дівчинки.
Ми познайомилися в школі.
Це було на початку 1940-х.
Його батько помер, коли Джиму було 12 років.
Він жив в однокімнатній квартирі з матір'ю.
Він спав на дивані, але їй по кишені була
лише та квартирка.
Одного разу спитав, чи я зроблю йому послугу.
Я кажу: «Яку?» «Підеш зі мною на шкільний бал?»
А я сказала: «Не знаю. Я не вмію танцювати».
І він сказав: «Я тебе навчу».
Коли ми вирішили одружитися, я не знала,
що він стане пілотом-випробувачем.
Я знала, що він хотів бути пілотом.
І зовсім скоро він пілотував реактивні літаки, і я була не проти.
ДЖЕЙМС А. ЛОВЕЛЛ
У 1962 році він був одним з дев'яти людей
із понад 200, які пройшли непростий відбір
і став членом другої групи астронавтів.
Ми були як 32 морські свинки, що заходили у двері,
не знаючи, що на нас чекає.
Це був, певно, найгірший медогляд у моєму житті.
Багато людей дивилися на все це й казали: «Це якесь божевілля».
Майже щодня на мисі вибухала ракета.
Я втратив чимало друзів.
Завжди ми ходили на чиїсь похорони.
Ті дні були важкими для всіх нас, дівчат.
Гадаю, мало хто насправді вірив,
що ми висадимося на Місяці того десятиліття.
Триває війна у В'єтнамі.
То були скрутні часи для країни.
Із бунтами й убивствами…
Доктора Мартіна Лютера Кінга застрелили в Мемфісі, штат Теннессі.
Ще й війна.
Ми багаті на блага, але убогі духом,
з неймовірною точністю ми сягаємо Місяця,
але на Землі впадаємо у грубий розбрат.
Я відчував себе частиною того, що нарешті могло підняти
дух американського народу.
Винагорода була значно більша за ризики.
ВИД НА ЗЕМЛЮ З «АПОЛЛОНА-8»
Джиме, ти пережив більше всіх польотів.
Ти колись зазнавав страху?
Думаю, ті, хто кажуть, що ні, обманюють самі себе.
ДО МІСЯЦЯ ЛЕТІТИ ОДНУ ДОБУ
Корабель «Аполлон» із трьома членами екіпажу
своєю подорожжю спростовують
будь-які теорії про прокляття й число 13.
«Аполлон-13», який стартував суботнього дня о 13:13,
має геть спокійний день 13 квітня в космосі без подій.
У попередніх польотах
прес-центр у Х'юстоні
був забитий натовпом у приблизно 2500 кореспондентів.
Але цього разу їх прийшло лише 500.
Мабуть, тому, що тоді люди на Місяці стали майже звичним явищем.
Центр контролю «Аполлон-Х'юстон» готовий до телепередачі.
Ми поїхали в центр управління, щоб почути чоловіків.
Я побачила Джима й почувалася тоді спокійною.
Гаразд, ти на «Прихованій камері».
Сьогодні ми плануємо
перевести вас із «Одіссея» на «Водолій» —
посадковий модуль.
Я бачу, що стою вниз головою,
спускаючись до ММ.
Цей дивний птах, ММ, як він працює?
Це космічний корабель, який доставляє людей на поверхню Місяця.
Двоє з трьох астронавтів
переходять до ММ, проповзаючи тунелем.
Вони від'єднуються від командного й сервісного модулів
і спускаються на поверхню Місяця.
МІСЯЧНИЙ МОДУЛЬ «ВОДОЛІЙ»
Гаразд, я зараз дивлюся у правий ілюмінатор
і неподалік ви можете побачити ціль нашої подорожі,
і вона вже починає виглядати дещо більшою.
Цей маленький магнітофон дуже допоміг
скоротати час нашого польоту на Місяць.
Екіпаж «Аполлона-13»
бажає всім гарного вечора й доброї ночі.
На борту «Аполлона-13» усе й надалі добре.
Ми хочемо перевірити головний двигун С-4.
Гаразд, Джеку, заряджання батареї В зупинене.
У нас є дуже детальний контрольний список перед сном.
Прийняв. Добре, Джеку.
Ми готуємося все позакривати.
«13», є ще один пункт, коли матимете нагоду.
Хочемо попросити провентилювати кріорезервуари.
ТРИВОГА
Так, Х'юстоне, у нас тут проблема.
Це Х'юстон. Повторіть.
Х'юстоне, у нас проблема.
Упала напруга на шині живлення В.
Гаразд, чекайте «13». Ми перевіряємо.
Екіпаж повідомив про падіння напруги на шині живлення В.
Відтоді йде подальше зниження.
Записи щодо пульсу — один із них якийсь нереальний.
Здається, це 189.
Справді?
Вони перелякалися, коли це сталося.
Ми спершу подумали, що в нас міг влучити метеорит.
Ми чули досить гучний удар,
увімкнулися аварійні сигнали.
Наш кисневий бак номер два показує нуль. Чуєте?
Такого не може бути.
Я не розумію. Я не думаю, що…
Не віриш, що тиск у баці на нулі?
Ні.
Ці дані просто безглузді.
ГОЛОС ДЖИНА КРАНЦА
Ми досі й гадки не маємо, що відбувається.
Ми хоч щось можемо їм сказати?
Це негаразди з приладами чи в нас реальна проблема?
Х'юстоне, я дивлюся крізь люк і мені здається,
що з нас витруює якийсь газ.
Х'юстоне, ми щось викидаємо в космос.
Це якийсь газ.
Господи Ісусе.
Це спеціальний випуск щодо «Аполлона-13».
Космічний корабель «Аполлон-13» має серйозну несправність електросистем.
Джим Ловелл і Фред Гейз чули гучний удар.
Вони повідомили, що бачать
витік палива — вочевидь, кисню й азоту —
і звітують про нульовий тиск у баках із газами.
Тоді ми сказали: «Цьому кораблю настає кінець».
«У нас от-от закінчиться кисень».
Х'юстоне, ви ще чуєте?
Ствердно, ми вас чуємо.
Ми намагаємося придумати для вас якісь гарні ідеї.
Я хочу якомога довше користуватися кріо.
…термінове повернення…
…варіантів немає, просто зробімо це…
Можливо, ми втратили…
Ось що. Зберігаймо спокій.
Треба розв'язати проблему, а не псувати все далі вгадуванням.
Ми в лайні.
До Землі 320 000 кілометрів.
До поверхні Місяця — 80 500 кілометрів.
Ми дійшли висновку,
що на борту корабля стався якийсь вибух.
Два паливні елементи не працюють, а це основна система генерації енергії.
Остання батарея здихає.
Центр, маємо менше двох годин.
Ось і кінець.
Двох із трьох паливних елементів немає. На Місяць не летимо.
«Аполлон-13» пройшов дві третини шляху до Місяця, 320 000 кілометрів від Землі,
і їм навіть у надзвичайній ситуації
ефективніше облетіти Місяць і повернутися
ніж негайно розвертатися.
Тепер наше завдання — розпочати впорядковану евакуацію
з командного модуля в місячний.
Гаразд, усі диспетчери,
я хочу, щоб ви розрахували мінімальну потужність
у ММ для підтримки життя.
Це доволі лячно.
Полковник Стаффорд, чекаю зв'язку з віцепрезидентом.
Вітаю, пане віцепрезиденте.
Наскільки все погано?
Ми активуємо місячний модуль як рятувальний човен.
Дякувати Богу, що він є на борту.
Так, ви вже казали.
У ньому є запаси води, кисню
й електроенергії.
Ми хочемо якнайшвидше відімкнути командний модуль.
Ситуація досить критична, але ми над нею працюємо як скажені.
Ми спостерігаємо сквапність і глибоку концентрацію в ЦУП у Х'юстоні,
тоді як астронавти Джим Ловелл і Фред Гейз перейшли до місячного модуля «Водолій»,
де вони матимуть електроенергію і кисень, щоб урятуватися.
Активація, 20.
Запуск системи — простий термін
але це вам не вимикач удома.
Ми ніколи не запускали місячний модуль за таких обставин.
І ми ніколи не думали повністю знеструмити командний модуль.
-Центр, системи. -Так.
Добре, маємо інформацію щодо часу.
Схоже, у нас залишилося 15 хвилин.
Операторе зв'язку,
ми вимкнемося за 15 хвилин.
Екіпаж має 15 хвилин, щоб підключити місячний модуль.
Ця процедура займає близько 20 хвилин.
У нас обмаль часу.
Фреде, у командному модулі залишилося заряду на 15 хвилин.
Дякую, Джеку.
Фред Гейз досі вмикає місячний модуль.
Так, заспокойтеся!
Астронавти починають нервувати.
Хтось каже: «Заспокоймося, поки вирішуємо проблему».
Гаразд, «13». Ви двоє говорите одночасно. По одному, будь ласка.
Але найголовніше зараз — перенести навігаційні дані
з комп'ютера командного модуля в комп'ютер місячного модуля до вимкнення.
Перевір мої розрахунки ще раз.
Три–чотири хвилини. Центре.
Три–чотири хвилини.
І передача даних має пройти бездоганно.
Я так боявся ввести неправильні цифри.
Три, п'ять, шість, шість, дев'ять.
Один, шість, три, чотири, два.
«Водолій» на три, нуль, два, два, шість.
Три, чотири, п'ять, дев'ять, два.
Нуль, один, один, сім, дев'ять. Прийом.
Ну як цифри?
Чекайте, ми перевіряємо.
«Водолію», розрахунки наче вірні.
Бачимо хороші дані з ММ.
Ми ще живі. Ми досі сидимо й дихаємо.
Х'юстоне, це «Водолій».
Кажіть, «Водолію».
Гаразд, «Одіссей» повністю знеструмлено.
Саме так і треба, Джиме.
Ми нервували.
Ми обрали шлях, і лише через деякий час
ми зможемо оцінити, чи цей шлях правильний.
Ми були в ситуації виживання.
Найбільша драма в космосі.
Після таємничої аварії минулої ночі
«Аполлон-13» досі летить до Місяця,
але місію кардинально змінили.
Астронавти тепер не спускатимуться на поверхню Місяця.
Нині ціль місії — безпечно повернути астронавтів додому.
Як ви сьогодні?
Сьогодні все добре, дякую.
-Алло? -Привіт, Мерилін. Це Кен.
Слухай, Кене, я хвилююся, і це зрозуміло.
Як там справи сьогодні вранці? Мої діти ще не встали.
Вони ще не знають, що відбувається, бо заснули до того, як усе це сталося.
Я думаю, що їм сказати.
Вони на траєкторії вільного повернення.
Не знаю, чи ти вже спала, коли це сталося.
Я до четвертої ранку не лягала, а встала о п'ятій.
Майже не спала.
Слухаєш телевізор і не віриш у те, що там кажуть.
Є лише невеликий шанс на те,
що ми повернемо Ловелла, Гейза й Свайгерта живими.
Я саме приїхала додому з космічного центра.
Аварія сталася, коли я поїхала з НАСА,
але ще не доїхала додому.
Ми бачили огляди подій на телебаченні.
Було так багато уламків від вибуху,
які досі крутяться навколо корабля,
що їм було важко орієнтуватися за зірками.
Лише десять відсотків шансів на його повернення.
Я хотіла від усіх сховатися.
Скрізь у моєму домі було повно людей, єдине місце, де було усамітнення —
то ванна кімната.
І я буквально ставала на коліна й молилася.
Наскільки критична зараз ситуація, на вашу думку?
Гадаю, настільки критична,
що, мабуть, це найкритичніша ситуація,
з якою ми досі стикалися в програмі пілотованих космічних польотів
Чи в безпеці астронавти?
Що ж, вони в безпеці в тому сенсі, що
що ситуація зараз, гадаємо, стабілізувалася.
І ми маємо й надалі підтримувати цю стабільність, щоб
повернути їх додому.
У цій кімнаті відчувається біда.
Гаразд, люди,
у нас багато проблем щодо тривалого використання ММ як рятівного борту.
Наші дискусії в диспетчерській
триватимуть навколо теми запасів на борту космічного корабля.
Електроенергія, вода, кисень…
Запасів кисню, води й електрики у нас було на два дні.
Але на повернення команди треба чотири дні.
Треба придумати, як перетворити човник на корабель для порятунку.
Ми знали, що в нас дуже великі проблеми.
Місячний модуль розрахований лише на двох людей.
Нас було троє, і ми були за 90 годин від дому.
«Водолію», це Х'юстон. Як чути?
Добре, чуємо голосно й чітко.
Прийняв. У нас так само. Ми обговорюємо наступний крок.
Треба зробити правильний.
ЦЕНТР УПРАВЛІННЯ ПОЛЬОТАМИ, Х'ЮСТОН
Ми дізналися, що група астронавтів працює в симуляторі
Центра пілотованих кораблів,
намагаючись відтворити умови для людей у космосі.
Екіпаж підтримки, включно з Кеном Маттінглі, який не полетів,
більшу частину ночі випробовували пропозиції.
Зв'язок, контроль.
З наближенням до Місяця
ми мали прийняти фундаментальне рішення
стосовно швидкості повернення на Землю.
КІМНАТА ОЦІНКИ МІСІЇ
Ми мали імпровізувати, як розтягнути запаси електрики, води…
Треба було за лічені дні дати відповіді на те, що вирішують місяцями, роками.
Це за межами всіх відомих проєктів і випробувань космічних кораблів.
Центр управління «Аполлон».
Було ухвалено рішення запустити спусковий двигун модуля для прискорення.
Зараз ми думаємо про використання посадкової системи місячного модуля —
це найбільший двигун ММ —
щоб підштовхнути весь космічний корабель
до вищої швидкості під час оберту навколо Місяця,
щоб на день зменшити час польоту до Землі.
Сьогодні вони облітатимуть навколо Місяця
о дев'ятій вечора за східноамериканським часом
і виконають коригувальний запуск двигуна, щоб прискорити повернення.
Цим невеличким імпульсом вони зекономлять день,
який буквально може вирішити питання життя й смерті.
Привіт, який кошмар.
Зараз ми плануємо запустити двигун для надання імпульсу, метрів на 250.
Так.
Тримай мене в курсі, гаразд?
Мама просто не хотіла, щоб я знала, що відбувається,
але я пам'ятаю, як пішла до школи.
Усі підходили до мене. Усі діти.
Питали: «Вони повернуться?»
Один хлопець підійшов до мене й сказав: «Дуже прикро, що твій батько помре».
Я мусила піти додому. Я не могла залишатися в школі.
Удома на першому поверсі були подруги моєї мами,
усі сиділи за столиком,
і з ними отець Рейш із нашої церкви.
Він справляв причастя.
І я пробігла повз цих жінок, грюкнула дверима й вибігла надвір.
За мною вийшла мама.
Вона плакала і сказала мені тоді:
«Вони придумають, як повернутися.
Разом із центром управління вони знайдуть спосіб повернутися».
Гадаю, ми наближаємося до Місяця.
«Аполлон-13» зараз у 421 морській милі над Місяцем.
Х'юстоне?
Кажіть, «Водолію».
Ми входимо в тінь місяця.
Наскільки я бачу, Сонце майже сховалося й виходять зірки.
Погляньте на ці зірки!
Не думаю, що люди розуміють, що в космосі немає ночі.
ГОЛОС ДЖЕКА СВАЙГЕРТА
Денне світло 24 години на добу,
просто тому, що між вами й Сонцем немає перешкод.
Ви вперше знову побачите ніч,
лише коли зайдете в тінь місяця.
Я вважаю, що ця темрява після трьох днів сонячного світла
робить зірки надзвичайно яскравими.
Усім добрий вечір.
У похмурій темній тиші космосу
розвивається гострий сюжет.
Пошкоджений космічний корабель «Аполлон-13» робить оберт навколо Місяця,
з усіх сил намагаючись дістатися додому.
Води, кисню й електроенергії обмаль,
а попереду майже три дні шляху.
МИЛЬ ВІД ЗЕМЛІ
У нас до моменту імпульсного запуску година й сім хвилин.
Ми казали: «Овва, поглянь на це. Лише глянь».
Це жорстке середовище, понівечене, дуже непривітне, химерне місце,
геть не схоже на жодне з тих місць, де нам хотілося би бути.
Звідси видно навіть гору Мерилін.
Перебуваючи там, ви бачите Землю такою, якою вона є.
Маленька планета. Дуже гарна.
Якщо витягти руку й виставити великий палець, ви її зовсім затулите.
Тут починаєш думати: «Усе, що я знаю:
моя сім'я, мої друзі — усе це там, на тій маленькій штуці».
Тож забираєш палець і кажеш: «Я мушу туди повернутися».
Розставимо камери. Готуємося до імпульсного запуску двигуна.
У нас є один шанс.
Наш годинник показує 49 хвилин до моменту початку імпульсу.
Світова преса ледь не проспала час кризи на борту «Аполлона-13».
Але потім усе змінилося.
Тепер цю історію чують усіма мовами.
RAI TV, ІТАЛІЯ
Один репортер пропустив кризу,
бо в понеділок йому набридло висвітлювати рутинний політ,
тож він вирішив злітати в Мексику.
Він повернувся, зайшов у прес-центр і спитав:
«Я щось пропустив?»
BBC TV, АНГЛІЯ
Пітере, передай мені макет.
-Гаразд. -Он той.
І зараз на «Аполлоні-13»
тимчасова тиша, оскільки екіпаж
зосереджується на останніх приготуваннях
до запуску двигуна, що створить імпульс для повернення.
По-перше, працює лише один-єдиний двигун. Ось цей.
Посадковий двигун місячного модуля.
Систему спускового двигуна ММ, яка мала посадити їх на Місяці,
використають для прискорення повернення,
щоб у них дорогою не закінчилася електроенергія.
Зазначимо, що насторожує те,
що цю систему ніколи не планували використовувати
для таких маневрів.
ІНЖЕНЕР КОНТРОЛЮ ММ 16
Якщо двигун із якоїсь причини вимкнеться під час маревру…
Усі вважають, що це спрацює.
У нас є два космічні кораблі, не задуманих для такого з'єднання
й такого типу польоту.
Результатом, у разі успіху,
буде важливе розширення вузького коридору безпеки.
Рішення щодо дозволу на імпульсний маневр
має зараз поступити від керівника польотів Джина Кранца.
Усім диспетчерам, я виходжу з розвороту.
Даєте дозвіл на маневр?
-Гальмівні? -Уперед.
-Ведучий? -Так.
-Навігація? -Так.
-Контроль? -Так.
-Телеметрія? -Так.
Гаразд.
Це оператор, даємо дозвіл на маневр.
Він перебирає комп'ютер.
Десять секунд до маневру.
«Водолію», це Х'юстон.
Так, Х'юстоне.
Джиме, маєте дозвіл на маневр.
Є дозвіл.
Вас чую. Зрозуміло. Старт маневру.
Це був останній робочий двигун.
Якщо це не спрацює, ми в халепі.
-Є запалювання. -Прийняв.
Двигун працює.
ТЯГА
Потужність 40%.
Ейбл, контроль.
-Звідси все добре. -Прийняв.
Сто відсотків.
Прийняв.
Тяга 100%.
Скоро три хвилини від початку маневру.
Як справи, управління?
Високуватий тиск у камері згоряння.
Це є.
Уважно стежте.
Операторе, нагадую, регулятор спуску вимкнено.
Перший регулятор вимкнено.
Ще десять секунд.
Вимкнення.
Як на мене, гарно пройшло.
Усе добре, «Водолію».
Командир Джим Ловелл повідомляє про вимкнення двигуна.
Двигун вимкнений. Попереду 79 годин і 32 хвилини польоту.
Це було досить вдале коригування.
Маю сказати, я був дуже вражений крутістю маневра,
особливо з боку управління польотами, а також з боку екіпажу.
Чудово, «Водолію».
Прийнято. Нам час вимикати живлення.
Прийнято. Вас зрозумів.
Ловелл запитує, чи може він якнайшвидше вимкнути
більшість інструментів, аби зберегти електроенергію.
Коли імпульсний маневр завершився,
ми знали, що повернути екіпаж в принципі можливо,
лише не знали, чи вдасться.
Цільовий рівень
на час вимкнення — струму має бути до 14 ампер.
Це лише пара лампочок.
СТРУМ СПУСКОВОГО МОДУЛЯ
АМПЕРІВ
Буде чимало компромісів.
Вимкніть вентиляцію і обігрів.
ОБІГРІВАЧІ
ВЕНТИЛЯТОР КАБІНИ
Було тихо. Це був час, коли ти починаєш розмірковувати.
Дуже важкий момент.
Я вдруге літав на Місяць і був так близько.
Це був мій останній шанс побувати тут.
Частину місії «Аполлон-13» з висадкою на Місяці
скасовано, стерто й забуто.
Тепер план полягає в тому, щоб економити електрику.
Вони просто дрейфуватимуть у польоті до ранку п'ятниці.
ТРИ ДНІ ШЛЯХУ ДО ЗЕМЛІ
«Аполлон-13» досі над безоднею
далеко в космосі.
У Командному центрі космічних місій
виділили одну зміну диспетчерів польотів із командної рубки
й дали їм завдання вигадувати шляхи вирішення проблем попереду.
Одна з них пов'язана з повітрям у модулі.
Екіпаж задихався.
Їхнє дихання отруювало повітря, насичуючи його вуглекислим газом.
Вони встановили саморобну систему очищення повітря від вуглецю.
Рекомендуємо скористатися вологою серветкою
або відрізати шматок шкарпетки
чи засунути туди якусь пожмакану стрічку. Прийом.
Поки це працює, та ніхто не впевнений, що працюватиме й надалі.
Чи витримають вони два з половиною дні до приводнення у Тихому океані?
Попереду астронавтів чекає ще більше проблем.
Останній звіт каже, що тропічний шторм Гелен
наближається до тихоокеанського місця приводнення, набираючи силу.
Ось так проходить політ «Аполлона-13».
Політ, якому, здається, майже унікально наврочили
від самого початку.
Ми ще не вийшли з лісу, аж ніяк.
Але ми досі живі.
Варто просто рухатися вперед.
Ось що іще може зацікавити розробників систем для екіпажу.
Скажіть їм, що не треба морочитися з холодильником.
Я щойно дістав хот-доги, вони майже заморожені.
Гаразд, ми почули, Джиме.
Здається, зараз у кабіні командного модуля холоднувато.
У нас тут три градуси.
Ставало дуже холодно.
Зі стін і ілюмінаторів стікала вода.
У нас не було ніякого теплого одягу.
У командному модулі хтось спить, Джиме?
Ні, Джо. Там занадто холодно,
але Фред скрутився тут праворуч від мене.
Три градуси — дуже холодно. Набагато холодніше, ніж учора.
Джим там узагалі спав, не знаєш?
Ні…
Досі не спить?
Я тобі скажу, що тут бачу.
Джим не спав.
Лікарі сказали, що я могла б приїхати
й умовити Джима відпочити, бо він ще ні разу не спав.
Я сказала, що не зможу цього зробити, бо я туди приїду
й, мабуть, просто розридаюся перед усім світом.
Я просто не змогла.
Бо для нього це теж було б важко.
Хоча ми думали про наші сім'ї, ми не говорили про них між собою.
Ми знали, що вони молилися за нас, але ми були зайняті поверненням додому,
щоб вони за нас не хвилювалися.
У Тімбер-Коув усе добре, Джиме.
Це дуже добре.
Президент Ніксон їхав під дощем від Білого дому
до космічного центру Годдарда, щоб бути в курсі подій.
Речник заявив, що президент стурбований і сподівається
на безпечне повернення астронавтів.
ДВА ДНІ ШЛЯХУ ДО ЗЕМЛІ
Щодо того маневру, який ми передали на ручне керування,
тяга спускової імпульсної системи
у вас стояла на 10%, поки працював двигун, так?
Так.
Гаразд. Потім ми провели повторні розрахунки таблиці для посадки.
Щось змусило корабель трохи відхилитися від курсу.
За нашими даними, ви маєте виконати маневр.
Ви не в тому квадраті. Так ви не ввійдете в атмосферу.
Чомусь наша траєкторія змінює кут.
Є певний квадрат, який ми маємо пройти.
Його ширина два з половиною градуси,
а якщо зайти з більшим кутом, нас відштовхне від атмосфери.
Ми пролетимо повз Землю.
Згодом ми повернемося на Землю, та екіпажу космічного корабля вже не буде.
Що відбувається, чого ми не розуміємо?
Чому, чому, чому?
Це мене непокоїло.
Джиме?
Ситуація така, що наразі ми маємо завеликий кут.
Завеликий кут?
Головне, щоб ви отримували дані від нас.
Космічний корабель «Аполлон-13» збився з курсу.
Якщо астронавти не скоригують траєкторію польоту,
троє американців загинуть у космосі.
Якщо не втрапити в це вікно,
вони відлетять у космос,
де кружлятимуть, доки не закінчиться кисень.
І уявила його в тій ситуації.
Як це було б страшно. Що він думав би.
Гаразд, Джиме, щоб зробити кут трохи гострішим,
треба вручну скоригувати двигуном.
Вручну?
Схоже на те, що ми придумали для «Аполлона-8».
Усі тут гадали, чи ти це пам'ятаєш. Але ж так!
Я думав, що більше цього не робитиму.
Що ж. Ти все знаєш.
Ще один маневр, якого ще не робили.
Треба знову запускати двигун…
але комп'ютер не працює. Наша система наведення не працює.
Наш автопілот вимкнений.
Треба робити все вручну.
Навестися на Землю, як на ціль,
вирівнявши маленький приціл у вікні місячного модуля.
Я знаю, що коли ввімкнеться двигун,
я не зможу сам утримувати Землю в полі зору крізь ілюмігатор.
«Фреде, слідкуй, щоб Земля не металася вперед і назад».
«А я слідкуватиму, щоб не стрибала вгору й униз».
«Джеку, заміряй час на годиннику».
Час роботи двигуна 14 секунд.
Початок за хвилину.
Цей маневр повинен спрацювати.
Ми зараз керуємося майже виключно нутром.
Я готовий.
Десять секунд до старту.
СТАРТ
-Запалення. -Працює.
Тяга непогана.
Два й три десятих метри на секунду.
Як нам навестися?
Стоп двигун.
Відключення.
Гаразд.
Краса.
Справжній скоординований маневр, склепаний на колінці.
Тож троє астронавтів прямують додому через пустелю космосу, у
у них закінчується кисень і вода.
Можливо, ця історія стане притчею.
Земля — це також космічний корабель.
ДРАМА ЖИТТЯ Й СМЕРТІ
А ми всі — астронавти.
Води й кисню у нас також стає менше.
Але нам нікуди тікати.
Там у вас уже сніг?
Що в нас?
А, сніг?
Ні, ще не зовсім.
Ще матимете час на пляжі, щоб розморозитися після цього.
Так, це було б чудово.
Ми дуже хвилювалися за стан екіпажу.
У Фреддо, Фреда Гейза, піднялася температура
майже до 40 градусів, сильне зневоднення, інфекція сечових шляхів.
Ми розуміли, як розпачливо було на борту корабля.
Прогноз погоди на завтра на місці посадки все кращий.
Тримайтеся. Уже скоро.
Менш ніж за 14 годин до свого повернення
астронавти відчувають кожну годину, ніби вона довша за 60 хвилин.
Гадаю, ми вже всі сюрпризи на вашому шляху прорахували.
Сподіваюся, бо завтра буде іспит.
ДЕНЬ ВХОДУ В АТМОСФЕРУ
ДЕНЬ ПРИВОДНЕННЯ УСЕ ГОТОВО ДЛЯ ПОСАДКИ В ТИХОМУ ОКЕАНІ
Сьогодні весь світ
висловлює надію, що екіпаж прибуде в безпеці.
Весь світ стежить за поверненням «Аполлона-13».
Майже в кожному місті люди молилися за життя космонавтів.
Десять тисяч людей молилися з Папою Павлом біля базиліки Святого Петра.
Я ніколи не уявляла, що це
може так вплинути на світ.
Ще ніколи стільки людей не молилося одночасно
за безпеку жодної подібної операції.
ГОТУЄМОСЯ ДО ПРИЗЕМЛЕННЯ
Тисячі людей зібралися
на центральному вокзалі в Нью-Йорку.
Волтере, попри те, що ваші звіти й інші, які вони чули,
відносно позитивні,
гадаю, усе одно є якісь передчуття про цей політ.
Їм потрібна удача й молитви, і ми повернемо їх додому.
Я дивлюся в ілюмінатор.
Земля несеться на нас, наче швидкісний вантажний поїзд.
Тепер усе має бути чітко як годинник. Жодного вороття.
Ми летіли додому.
Жорстокий парадокс: чим ближче вони до безпечної Землі,
тим ближче для них момент найбільшої небезпеки.
Вхід в атмосферу — це дуже складний маневр,
що значно відрізняється від звичайного приземлення.
У нас є місячний модуль. Це наш рятувальний човник.
Сервісний модуль, де стався вибух, не працює.
І є командний модуль —
апарат для повернення, але з обмеженою потужністю.
Треба відокремити всі ці частини,
щоб повернути екіпаж на Землю крізь атмосферу.
Уперше після аварії
командний модуль працюватиме сам.
Тепловий щит командного модуля
поглине жар у 2800 градусів від входу в атмосферу.
Перш за все, екіпаж мав заживити командний модуль.
Гаразд.
Коли ми його вимикали, то не дуже церемонилися.
Ми швидко зробили те, що мали зробити,
а потім він пробув чотири дні в умовах майже як у морозильній камері.
Багато невідомих щодо наслідків цього.
«Водолію». Це Х'юстон. Як чуєте?
Так, дуже добре, Кене.
Гаразд, почнімо спочатку.
Ми починаємо з формування графіку…
Астронавт Фред Гейз звіряє дуже довгий список дій
із центром контролю.
Звичайний список для посадки. Але будуть деякі…
Менше ніж за дві години всі троє мають бути в командному модулі
для виконання посадкового маневру, тож це критично.
«Водолію». Це Х'юстон.
Кажіть.
Починайте підключення командного модуля.
Джек прямує в командний модуль.
Гаразд, Джиме.
Усюди збиралася вода.
Довелося взяти рушник і витирати приладову панель,
аби бачити прилади.
Гаразд, диспетчери.
Тиша, спостерігаймо за сигналами
на випадок проблем із підключенням живлення.
Гаразд, тисни.
Ми почали підключати системи командного модуля,
система за системою.
Починаємо з одного ряду, перемикаємо тумблери й на мить зупиняємося.
Чекаємо, чи не буде запаху горіння ізоляції.
ТАЙМЕР МІСІЇ
Чудово. Усе добре виглядає.
Х'юстон. «Водолій». «Одіссей» на зв'язку.
Ви їх чуєте?
«Одіссею». Х'юстон, прийом.
Як чути?
Добре, чую, сонце.
Із Землі виглядає добре, «Одіссею».
Кене, це Джим.
Так точно.
Я ціную все, що ви зробили.
Прийняв.
Але ми стежимо й зробимо все, що в наших силах.
Це добре, Кене.
Вони готуються відстикувати сервісний модуль.
Ми хочемо його сфотографувати, якщо вдасться.
Можете починати розстикування із сервісним модулем.
Гаразд, це добре.
Гаразд, я його бачу, Х'юстоне.
У цього корабля бракує цілої сторони!
Уся панель вилетіла, майже від основи до двигуна.
Ну й розкидало!
Просто неймовірно.
Баки з киснем стояли якраз під тепловим екраном.
Тож коли вони вибухнули, вочевидь, це вирвало борт корабля.
Питання в тому, що ще сталося?
Як там теплозахисний екран?
…СЕРВІСНИЙ МОДУЛЬ «ПРОСТО РОЗКИДАЛО».
Тепловий щит був з'єднаний із сервісним модулем,
але всі панелі сервісного модуля пошкодило вибухом.
У якому стані теплозахисний екран? Їхні життя залежать від нього.
Ми чекаємо
на звіт про розстикування із місячним модулем.
Настав час вибратися з рятувального човна.
Готовність до розстикування з ММ.
Мабуть, буде певна ностальгія, адже це прощання з…
Гаразд, бачимо його.
Готовність.
Розстикування.
Можна було спостерігати, як він повільно відлітає.
Мені було сумно.
Бувай, «Водолію», ми тобі вдячні.
Ці люди в певні моменти місії були дуже близькі до смерті.
Це варто підкреслити. Вони були дуже близькі до смерті.
Тепер, коли вони повертаються в земну атмосферу,
я хотів би прагматично й системно розглянути небезпеку,
яка їм ще загрожує.
Вхід стається на висоті 122 000 метрів.
І корабель пірнає в атмосферу.
За вісімнадцять секунд вони втратять зв'язок,
бо атмосфера відсікає радіохвилі.
І лише через три хвилини й 36 секунд
вони вийдуть із зони переривання зв'язку.
Тож до того часу ми не дізнаємося, чи спрацював теплозахисний екран,
чи вони досі живі
й чи витримав командний модуль.
Та після входу на швидкості понад 40 000 кілометрів на годину
корабель врізається у воду зі швидкістю до 35 кілометрів на годину.
Ось де справжнє технологічне диво.
Тринадцять хвилин до очікуваного входу.
Швидкість зараз складає 10 620 м/с.
Прийнято.
Керівник польотів Джин Кранц ходить по залу,
опитуючи команду диспетчерів щодо статусу.
Увага, диспетчери, я наближаюся. Даєте дозвіл на вхід?
-Гальмування? -У нормі.
-Траєкторія? -Так.
-Навігація? -Так.
-Контроль? -Так.
-Телеметрія? -Так.
-Показники? -Так.
-Прибори? -Так.
-Другий номер? -Так.
Добре.
«Одіссею». Це Х'юстон, прийом.
Є дозвіл.
Гаразд, утрата сигналу за хвилину–півтори.
Вітаю вдома. Прийом.
Дякуємо.
«Аполлон-13» летить зі швидкістю у понад 40 000 кілометрів на годину.
Зараз він на темній стороні Землі,
спускається до маленької завданої точки в Тихому океані.
Я знаю, що всі ми хочемо подякувати вам
за чудову роботу на Землі.
Ось що: ми всі радо її виконували.
Контроль місії «Аполлон», Х'юстон, ми втратили сигнал з «Аполлона-13».
Ми зробили все можливе.
ГОЛОС ДЖИНА КРАНЦА
Зворотній відлік.
Це дуже самотній період часу.
Екіпаж нині сам по собі.
У них є лише дані, які ви їм дали.
І кожен диспетчер згадує все, що робив під час місії,
і гадає: «Чи я не помилився?»
І це єдине питання, що їх хвилює.
Кут входу трохи більший, ніж ми передбачали.
Ніхто, навіть астронавти, майже нічого не може зробити, лише чекати,
поки вони пройдуть найвищі шари земної атмосфери.
Усе, що люди зараз можуть — це схрестити пальці.
Стало так тихо, що й комара було б чути.
МИЛЬ ВІД ЗЕМЛІ
Ми нічого вже не могли вдіяти.
Упевненість тут уже ні до чого.
ВІД ЗЕМЛІ
«Аполлон-13» зараз має проходити зону максимальної гравітації.
СЕКУНД ДО ВИХОДУ ІЗ ЗОНИ ПЕРЕРИВАННЯ ЗВ'ЯЗКУ
Чекати менше 30 секунд.
Ми спробуємо зв'язатися з «Аполлоном-13».
«Аполлон-13» уже мав би вийти на зв'язок.
Ми чекаємо будь-яких звісток про контакт.
«Одіссею», це Х'юстон. Чекаємо.
-Є дані від бортів аеророзвідки? -Наразі ні.
Гаразд.
Космічний корабель наразі загублено для всіх, хто на Землі.
«Одіссею», Х'юстон.
Ми мали б щось чути.
Вони мали вийти на зв'язок хвилину й 15 секунд тому.
Уперше за час цієї місії
в цій кімнаті з'явилися деякі сумніви,
що щось могло статися й екіпаж не вижив.
Будь ласка, відповідайте.
Він мав повернутися.
Я не могла жити без нього.
Гаразд, Джо.
Ми чуємо тебе, Джеку.
-Ось вони! -Ось вони.
І всі три парашути.
Послухайте натовп!
Ви на телебаченні, любі.
Вони долетіли.
ВОНИ ДОЛЕТІЛИ! ЗВИТЯЖНІ АСТРОНАВТИ…
«Одіссею», це Х'юстон.
Ми вас транслюємо. Виглядає чудово.
Вони сіли зі спізненням не більше, ніж на п'ять секунд.
Усього на п'ять секунд!
Є приводнення.
Нарешті вдома.
Гадаю, «Аполлон-13» став важливою віхою у виживанні.
Шанси були мізерні.
І я завжди пишатимуся тим, що був серед цих людей.
Сьогодні на стіні диспетчерської
встановили пам'ятну дошку «Аполлону-13».
На тій дошці іронічний напис: «З Місяця, ми вчимося».
Латиною.
Це було своєрідне навчання.
Ми вчилися виживати.
Усі кричали й раділи.
Усі відкривали пляшки шампанського.
Навіть мені тоді налили.
Це було фантастично.
ГОЛОС МЕРИЛІН ЛОВЕЛЛ
Найбільше полегшення в моєму житті.
Чи може дружина якось підготуватися
до такої критичної ситуації?
Ні. Я ніколи в житті не відчувала нічого подібного,
і я не хочу переживати це знову.
Я досі відчуваю емоції у своєму тілі, які, мабуть, ніколи мене не покинуть.
Чотири дні я не знала, дружина я чи вже вдова.
Астронавти «Аполлона-13» вчора полетіли додому в Х'юстон,
де їх радісно зустріли вчені Центра управління,
які допомогли врятувати їх від катастрофи далеко в космосі.
Полегшення не було, доки я не побачила його й не обійняла.
Просто щоб точно знати, що він справжній і що він вижив.
І це змушує трохи більше цінувати життя.
Ми просто вдячні.
Удома.
І тут раптом до нас дійшло.
Ми раптом зрозуміли, що ми пережили.
Були часи, коли ми не думали, що повернемося сюди.
ВІТАЄМО НА ЗЕМЛІ! «АПОЛЛОН-13»
І я пригадав,
як десь півтора року тому,
коли ми поверталися додому на «Аполлоні-8» і споглядали Землю,
ми думали, що Земля — це єдине місце, де ми хочемо бути..
Що це єдине місце у всесвіті, яке було нашим домом.
З усіх привітань із поверненнями,
це було найбільш значущим,
бо саме завдяки цим людям
я маю можливість бути сьогодні тут.
Які наслідки може мати випадок із «Аполлоном-13»…
Знаєте, багато людей запитують: «Чи вважаєте ви "Аполлон-13" невдачею?»
Гадаю, якщо вимірювати успіхи й невдачі
виходячи з того, чи досягли ви того, що планували,
«Аполлон-13» справді був провалом.
Але «Аполлон-13» зміг те,
чого ще не було в історії людства.
На коротку мить весь світ об'єднався.
Пропозиції допомоги й повідомлення про занепокоєння надходили з усіх країн.
І, можливо, якщо оцінювати «Аполлон-13»
з точки зору можливості єднання світу,
то саме «Аполлон-13» був найуспішнішим.
ЕКІПАЖ «АПОЛЛОНА-13» ПРОЛЕТІВ ПОНАД 400 000 КІЛОМЕТРІВ
І ЦЕ ДОСІ РЕКОРД НА НАЙДАЛЬШУ ПОДОРОЖ ВІД ЗЕМЛІ.
ЧЕРЕЗ ДВА МІСЯЦІ ПІСЛЯ ПОВЕРНЕННЯ
ДОСЛІДНИКИ ВСТАНОВИЛИ, ЩО В РЕЗУЛЬТАТІ ЛЮДСЬКОЇ ПОМИЛКИ
ПІД ЧАС ПЕРЕДПОЛІТНОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ БУЛО ПОШКОДЖЕНО ОДИН ІЗ КИСНЕВИХ БАКІВ.
ПІСЛЯ 55 ГОДИН І 54 ХВИЛИНИ ПОЛЬОТУ, 13 КВІТНЯ
ЕЛЕКТРИЧНА НЕСПРАВНІСТЬ СПРИЧИНИЛА МАЙЖЕ СМЕРТЕЛЬНИЙ ВИБУХ.
ДЖИМ ДОТРИМАВСЯ ОБІЦЯНКИ, ЯКУ ДАВ МЕРИЛІН.
«АПОЛЛОН-13» БУВ ЙОГО ОСТАННІМ ПОЛЬОТОМ У КОСМОС.
Я не надто часто оглядаюся назад.
Якщо не дивитися вперед, то втрачаєш сенс життя.
Але бути там і бачити Землю такою, якою вона є насправді…
Ще й з усвідомленням того, як нам пощастило…
Вона як синьо-біла ялинкова кулька,
що висить в абсолютно чорному небі.
І, звісно, звідти не видно міст.
Не видно кордонів.
Ти бачиш землю такою, якою вона є.
Велична оаза посеред пустоти космосу.
ПАМ'ЯТІ МЕРИЛІН Л. ЛОВЕЛЛ 1930-2023
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька