Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Noha Bruno Sulak élete inspirálta,
ez a film fikció.
A karaktereket, helyzeteket, helyszíneket és az események egy részét
az író megváltoztathatta vagy újraértelmezhette
szándékának megfelelően.
ÜDV AZ ÚJ CONTINENTBEN!
Hölgyeim és uraim, senki ne mozduljon! Ez egy rablás.
Senkinek nem esik baja, ha azt teszik, amit mondok.
Kösse össze a kezét!
- Van két gyerekem. - Ezt elmondhatja a zsaruknak.
A kazettát!
Lassan nyissák ki a pénztárfiókokat!
Töltsék meg a táskát!
Töltsék meg a táskát, amit kaptak!
Az utolsó kasszás gyűjtse össze a pénzt, és adja át a kettesnek!
Jó reggelt, hölgyem! Elveszek egy nyalókát.
Adja ide! Kösse össze a kezét, üljön le!
És ne feledjék! Ez nem a maguk pénze!
- Gyorsan! Tegye, amit mond! - Köszönöm, Nicole.
Nyugi, ez nem a maguk pénze!
- A csekkeket is? - Csekkeket és papírpénzt.
Jól van. Ez az.
Nem volt nehéz, ugye? Köszönöm. Szép napot!
- Tessék! - Köszönöm.
Köszönöm, hölgyem.
Ezt megfogná? Túl édes.
Legyen kellemes napjuk! Elnézést a kellemetlenségért!
És hamarosan találkozunk.
Hé!
Vigyázz! Figyeld az utat, Annie!
- Szóval ez nem a te táskád? - Nem.
És ami benne van, az sem a tiéd?
Nem.
Akkor mit keresel itt?
- Nem tudom. - Ártatlan vagy?
A francba! Ebből majdnem téves igazságszolgáltatás lett.
Egy hajszálon múlt, hogy lecsukassam.
Elnézést! Sajnálom. Elmehetsz.
Sajnálom.
Várj, Tonio! Árulj el valamit!
Hányszor tartóztattalak le?
- Mondj egy számot! - Nem tudom.
Hatszor... talán hétszer.
Tizenhétszer.
Ülj le!
Ugyan már! Az idős hölgy felismert.
Főnök, rablás történt az orange-i Continentben.
- Az orange-i Continentben? - A régi Unicóban.
- A fenébe! Vannak sérültek? - Nincsenek.
Hála az égnek!
Mennyi?
Kétszázezer körül. Az eheti bevétel.
Az egyik fickót azonosítottuk egy fotó alapján.
Bruno Sulak, 1955. november 6-án született, az algériai Sidi Bel Abbèsben.
Idegenlégiós a 2. ejtőernyős ezrednél, 18 hónapja dezertált.
Van priusza?
Négy hónapot ült lopásért 18 éves korában.
Piti ügy.
A dezertálása óta szintet lépett a bizniszben,
tucatnyi rablással gyanúsítják.
Mindig szupermarketek. Avignon, Albi, Beaune.
Mindig ugyanaz a banda. Két fő, plusz egy, aki a kocsiban vár.
- Ki azonosította? - Két alkalmazott.
Jelen voltak a rablásnál.
- Itt vannak. - Lehet, hogy bűntársak?
Őszintén szólva, minden lehetséges, bár kétlem.
- Hozd be őket! Beszélek velük. - Rendben.
- Ne, a fotót hagyd itt! - Oké.
Tonio barátom!
Ez a te szerencsenapod. Takarodj innen, elegem van belőled!
Menj, mielőtt meggondolom magam!
A fekete-fehér nem segít.
Nem látni a szeme színét.
- Kissé merev. - De tudod, a rendőrségi fotók...
Senki sem néz ki jól profilból.
Élőben sokkal jobban fest.
Az ilyen szemeket nem lehet elfelejteni.
És a mosolyát. A széles mosolyát.
- Elbűvölő. - Helyes fiú.
És udvarias.
Jóképű.
Nagyon jóképű.
Várjanak, hölgyeim!
Egy rablóról beszélünk, nem valami szépfiúról a klubból.
A maguk kis angyalkája 20 milliót lopott.
Hát, igen...
- És a másik? - A másik?
- Milyen másik? - A másik fickó.
Őt nem láttam jól.
- Őt nem figyeltem, sajnálom. - Én sem.
Köszönöm, hölgyeim.
Ki ez a pojáca?
- Egy. - Mi az?
Felejtsd el!
Nem hiszek neked, nem teszed meg.
- Kettő. - Elég!
Ez hülyeség. Azt sem tudjuk, milyen mély.
Bruno!
- Komolyan mondom. Nagyon komolyan. - Tényleg?
Ha megteszed, nem szólok hozzád egész nap.
- Egész nap? Az hosszú idő. - Nagyon hosszú.
- Három. - Bruno, elég!
Komolyan mondom. Megijesztesz.
Én is szeretlek.
Ne!
Ja, persze.
Nagyon vicces.
Most már gyere fel!
Bruno!
Seggfej!
Bassza meg!
Seggfej vagy!
Én... Megijesztettél.
Pont olyan őrült vagy, mint én.
Most jöttél rá?
Tudod, mit szeretek a legjobban?
Rajtam kívül?
Rajtad kívül.
A szelet a bőrödön.
A simogató szelet.
És te?
- Rajtad kívül? - Igen.
A sebességet.
Tudod, mit akartam csinálni fiatal koromban?
- Nem. - Sok mindent.
- Mi tart vissza? - Semmi.
Egy nap mindet megteszem.
- Tudod, mit szeretek a legjobban? - Nem.
Amikor az ég és a tenger találkoznak, és nem látni a horizontot.
A tengerparton fogunk élni.
És lesz egy gyerekünk.
Mi az?
- Szia! Bruno vagyok. - Annie. Örvendek.
Örvendek.
Osztozhatunk egy üvegen.
Jól hangzik. Ez ki?
- Hűha! - Megjött Marika.
Itt az én hercegnőm.
- Azt hittem, csak este jössz. - Sziasztok!
- Nem. - Hűha!
- Hogy vagytok? - Az én hercegnőm!
Gyere, igyál valamit!
Gyönyörű ez a hely. Jó látni titeket.
- Mit szólsz a kilátáshoz? - Nem is rossz.
Az ott a Le Château de ma mère.
Az meg a La Gloire de mon père.
És egyszerűen ráugrott.
A vállára.
És megharapta a nyakát.
Esküszöm. Az inai...
- Egyáltalán nem így történt. - Dehogynem.
Nem mondhatsz ilyet, Bruno!
Ez józan ész kérdése.
Ami belőled hiányzik. Nem mondhatod, hogy a politika haszontalan.
Csak arra jó, hogy a gazdagok gazdagok maradjanak,
és a szegények befogják a szájukat.
Fárasztó vagy. Nem hiszel semmiben.
Hiszek a szabadságban.
Amit Chirac, Marchais és Mitterrand nem ad meg nekünk.
Nem értek egyet.
- Ki kapja a második részt? - Te.
De az én részem a te részed.
Mindenki dolgozott, mindenki kap a pénzből.
Nem érdekel. Nekem nem kell.
Add ide a csekkeket!
Elképesztő, nem?
Rengeteg ételt adtunk sok jó embernek.
De ezt tudatnunk kéne a jó emberekkel,
mert ahelyett, hogy megköszönnék, börtönben akarnak látni téged.
- Robin Hood. - Nem tettünk semmi rosszat.
Kivéve, hogy nálunk nagyobb tolvajoktól loptunk.
Nyugi! A nagy halak sosem kerülnek rács mögé.
- Kommunista! - Nem erről van szó,
csak fel akarok robbantani mindent.
Akkor terrorista.
- Szórakozol velem? - Nem.
Mi az?
Semmi.
Olyan jóképű vagy!
Hölgyeim és uraim, ne mozduljanak! Ez egy rablás.
Tegye, amit mondok, és nem lesz semmi baj!
Igyekezzen!
CORA VERHETETLEN ÁRAK
COOP SZUPERMARKET
Senki ne mozduljon, ez egy rablás!
Tegye, amit mondok, és senkinek nem esik baja!
Nyissák ki a pénztárfiókokat!
Ürítsék őket ebbe a táskába! Jó napot, hölgyem!
Az ötszázasokat külön, a százasokat külön.
- Gyerünk, bébi! - Mögé kell dobnod.
Nézzétek!
- Szuper. - Közelebb juttattál.
- Az a mi golyónk. - Ez két pont.
Jöhet még egy kör?
- Hola, cabrones! - Patrick!
A hegy mögött.
Nem állsz készen a játékra.
- Fáradt vagyok. - Jó látni titeket.
Mit lehet inni?
Néhány barátomnak volt egy szőlőskertje, csodás borokkal.
Képesek voltak megbolondítani.
De állítólag ez még a 12-13. században volt.
- Borok, amiktől bekattansz? - Vagy megvakulsz.
Ez egy nagy baromság.
- Nem minden szőlőre igaz. - Te mondtad.
- Oké, én felmegyek. - Mi?
- Ja. - Jössz velem?
- Jössz? - Mindjárt jövök.
- Légy óvatos! - Nyugi, dolgoztam étteremben!
Tedd le a kést!
- Próbálsz lenyugtatni. - Nyugi!
Próbálsz lenyugtatni, ismerlek.
Ismerlek.
Ez jó érzés.
Patrick, figyelj rám, ha velünk akarsz jönni!
Miért nem azt? Közelebb van.
Nem. Már minden szupermarketet kipipáltunk a környéken.
Azt a Rodez mellettit nem.
Az milyen? Continent, Mammouth?
Te kis Continent-rajongó! Ez egy Mammouth.
Patrick, te utánam jössz be, és sakkban tartod a pénztárosokat.
- És én mit csinálok, Bruno? - Te, szerelmem,
a parkolóban vársz, indulásra készen, járó motorral.
Oké. Milyen kocsink van?
- Egy Renault 30-as. - Nem, azt mondtam, BMW-t akarok.
- Jó lesz ez. - Nehéz, nem megbízható.
Próbáltunk másikat szerezni.
BMW-t akarok, srácok.
A sofőr a lényeg, nem a kocsi.
- Mindenki készen áll? - Készen.
- Nyugi! - Holnap reggel hatkor indulunk.
- Ne bulizz túl sokáig! - Te se, Pat!
Átnézem a tervet még egyszer.
Gyerünk! Jó éjt, srácok!
Biztos, ami biztos.
Adják tovább a táskát a következő pénztárosnak!
Gyerünk, mindjárt vége lesz!
Töltse meg!
Következő kassza, köszönöm! Őrizzék meg a nyugalmukat!
- Mi folyik itt? - Töltsd meg a táskát!
- Al Caponénak képzeled magad, feka? - Mindjárt megtudod.
- Mi történt? - Patrick, a kábelkötőket, gyerünk!
- Mit csináljak? - A kábelkötőket!
Mindenki nyugodjon meg! Senki ne mozduljon, kezeket a pultra!
Nem akarok meghalni, van egy lányom.
Pofa be! A pultra!
- Töltsd meg! Pofa be! - Ezért még megfizetsz.
- Töltsd meg! - Drago?
Töltsd meg a táskát!
Kezeket a pultra!
Figyelj rám, baszd meg!
Mondom, pofa be!
- Gond van? Boldogulsz? - Nincs baj.
- Felelj! - Nincs baj.
Nem fogsz meghalni, nyugodj meg! Semmi sem fog történni. Nyugi!
Vedd le rólam a kezed! Nyugi!
Fogd be, ne mozogj!
Ne mozogj!
- Megőrültél? - Mozgás!
- Figyelj rám! Nyugodj meg! - Nem akarok meghalni.
- Mit művel? - Mozgás!
Lélegezz, nyugi!
- Nem kapok levegőt. - Elég!
Nem kapok...
Nézzen rám!
- Nyugalom, Brigitte! - Lélegezz!
- Nem megy! Nem tudok! - Nézzen rám, maradjon velem!
Tűnjünk el!
- Mi a gond? - Csitt!
Mit mondtál? Higgadj le, haver!
Mi van? Mi a gond?
- Miért csináltad ezt? - Megölt valaki?
Legközelebb kinyírlak.
- Ez fenyegetés? - Az.
Nekünk a pénz kell, nem ölünk embert.
- Te most fenyegetsz engem? - Pontosan.
Nem öltem meg senkit, elsült ez az izé!
- Nyugi! - Kussolj!
Nincs baj, nem történt semmi, nyugi!
Soha többé ne csinálj ilyet!
Kussolj! Fogd be a pofád!
- Mi a helyzet? - Felismerte Sulakot a fotóról.
Mindent fotózz! A másik oldalt is!
Jó napot! Mondja el, mi történt!
Ő az a pénztáros, akit megtámadtak.
Beszélek vele.
Berontottak, durván ránk támadtak.
Ránk szegezték a fegyverüket, üvöltöztek.
- Hányan voltak? - Négyen vagy öten.
- Le tudná írni őket? - Igen.
Egy nagy, fekete fickó.
Egy vadállat, vérben forgó szemekkel.
És egy alacsony, raplis fehér fazon.
Szerintem ő... Ugye értik? Ordibált, lövöldözött.
És egy szőke, kék szemű pasas, aki szintén bekattant.
Goromba volt mindenkivel. Nagyon goromba.
- És aztán? - Kiabálni kezdtem, és mind elmentek.
- Üres kézzel? - Elvitték a bevételünket.
Szerényen azt mondhatom, hogy életeket mentettem.
Nagyszerű.
Na? Mit gondolsz?
Az ilyen seggfejek miatt soha nem kapjuk el Sulakot.
Az biztos.
Ma este megiszunk valamit a távozásod alkalmából.
Nem szeretem a búcsúbulikat.
Meleg pezsgő, hideg előétel.
Részeg rendőrök próbálnak ráhajtani a recepciósra.
- Szánalmas. - A srácok élveznék.
Nem mindennap kerülsz a Szervezett Bűnözési Osztály élére.
Ezt meg kell ünnepelni.
Ha te mondod.
Ciao!
RENDŐRSÉG
- Mi az? - Mennünk kell.
- Most? - Csomagolj!
Öltözz fel, pakolj össze, lent találkozunk!
Ne kapcsold fel a lámpát!
Drago, Marika, tűnjünk el innen! Vigyétek a BMW-t! Párizsban találkozunk.
Patrick, ébredj! Indulunk.
- Mi történt? - Szerinte jönnek a zsaruk.
- Drago, siess! - Jövök.
A francba!
Őrület, hogy előre megérzed őket. Hogy csinálod?
- Basszus! - Láttátok ezt?
- Párizsba megyünk? - Oda, mi amor.
Megmondtam Dragónak, hogy kiszállok.
Elegem van a rendőrségi razziákból.
Nincs több börtön, nincs több ügyvéd, nincs több csomag. Elég volt.
Besokalltam. Megígérte, hogy abbahagyja.
- Drago sosem került börtönbe? - Nem.
De mindig börtönben végzik.
Ki végezte börtönben?
Az exem.
Ott halt meg.
Leszámolás.
Miben gondolkozol? Bankok?
Azok kapcsolatban állnak a helyi rendőrséggel.
Fegyveres őrök, sorszámozott bankjegyek.
Valutaváltók?
Nem. Jobb ötletem van. Luxusékszerek.
Az ékszerek szépek, kicsik, elegánsak.
Gengsztercsaj vagyok. Ez van, nem tudok megváltozni.
És te?
Az én pasim nem gengszter, hanem művész.
Költő, kívülálló, lázadó.
Mindenhez van érzéke. A görkorizást is kipróbálta,
és született tehetség. Ugrások, trükkök...
- Sőt, szaltók. - Szóval a rabja vagy.
Igen, egymás rabjai vagyunk.
Én is megőrülök Dragóért.
De nem próbáltatnám ki vele a görkorit.
Mondd, mit kezdjünk egy ilyen lúzerrel? Csak bajt hoz ránk.
Ha nem a haverodról lenne szó...
De a haverom.
- Oké, de légy óvatos! - Beszélek vele.
- Tudod, mit? - Mit?
Ha lecsukják őket...
- Álljunk össze! - Naná!
Benne vagyok!
Nem is értem, miért nem táncoltunk még?
- Jövünk. - Gyerünk!
Nyomás!
Mondd csak, Bruno!
Kinek fogod eladni a fuxaidat?
- A fuxaimat? - Ja.
Visszavásároltatjuk velük vagy a biztosítójukkal.
Ez jó terv.
Ravasz. Működhet.
Mit művel már megint ez a hülye?
Belekötött egy fickóba, akibe nem kéne.
- Ismered? - Igen,
ő Steve, a jugó.
Beszélj vele, szét fogja verni!
- Meg is érdemli. - Menj már!
Steve...
Ez az ország egy paradicsom.
A francia zsaruk töketlenek.
A francia börtönök jobbak, mint a jugoszláviai hotelek.
Kész paradicsom, én mondom!
- Dolgozol? - Hébe-hóba.
Egy ideig Belmondo testőre voltam.
Belmondóé? Ez komoly?
Még filmet is forgattam vele.
Hallod ezt? Ismeri Belmondót.
Belmondót? Basszus, ez elképesztő!
Ott alszom, ahol Belmondo...
Nem tudom, érdekel-e, de ha akarsz velem dolgozni,
lehet, hogy van valami készülőben.
Meglátjuk.
Jó napot, uram! Üdvözlöm! Miben segíthetek?
Szeretném látni a fülbevalóikat.
Hogyne, kövessen!
Különleges alkalomra lesz?
- Talán évfordulóra? - Házassági évfordulóra.
- Értem. Milyen összegre gondolt? - Nem gondoltam...
Hölgyeim és uraim, ez egy rablás! Nem esik bántódásuk.
Kiszolgálom magam. Kérem a kezét!
A földre, uram! A földre!
Kérem a kezét!
Rajta! Ötven másodperc.
Nyugalom! Az ékszerekért jöttünk.
Senkinek nem esik baja.
Nyugodjanak meg! Köszönöm.
Maradjanak csendben! Nem tart sokáig.
Harminc másodperc.
Tűnjünk el!
Köszönöm, hogy együttműködtek. Legyen szép napjuk!
Öröm volt önökkel üzletelni.
- És kellemes hétvégét! - Köszönjük.
Szép munka!
Gyerünk!
- A francba, van mögöttünk két autó! - Nyugi!
- Mit művelsz? - Bízd csak rám!
Mozgás!
Azt hiszik, övék a környék. Mindig ez van.
Nyugodjon meg, intézkedem!
- De oda kell érnem a gyerekekért. - Elnézést!
Mozgás! Akadályozza a forgalmat, uram.
Maradj nyugodt!
- Most már mehet, hölgyem. - Köszönjük, biztos úr!
- Én mondom, ez a szemét... - Kaphatok egy kávét?
- Nekem támadt. - Kussolj!
Egyszerre egy beszéljen!
Leüljek?
Üljön le!
Feljelentem.
Mi a franc? Onnan is halljuk a szájukat.
Én vagyok az áldozat, de ezek a seggfejek nem hisznek nekem.
Mit mondott?
Seggfejek... Mi folyik itt?
Azt mondja, az ügyfele nem fizetett neki. Veszekedtek. A szokásos.
Ezt találtuk nála.
Drogok, kerítés, testi sértés, lopás.
Szép kis lista!
Juttasson ki innen, és lebuktatok egy bandát!
Egy bandát? Miféle bandát?
A jugókat. Egy rablásra készülnek. Egyiküket ismerem.
De... Folytassa! Érdekel.
Vegye le rólam! Utána beszélek.
- És a panaszom? - Írásban rögzítjük.
Vedd át! Jöjjön velem!
- És kell a pénzem. - Vegyen vissza!
A Jaeger-LeCoultre, amit említettem.
Egy platina modell, automata örökmozgóval.
Klasszikus és modern.
Nagyon népszerű.
Tetszik?
- Ez most igen vagy nem? - Igent mondtam.
Nem lehetne...
- Megengedi, hogy feltegyem? - Hogyne.
- Nem nehéz egy kicsit? - Egyáltalán nem.
- Mennyibe kerül? - Ennek a modellnek az ára 63 000 frank.
Értem. Akkor jobb, ha nem veszítem el.
Vagy nehogy ellopják, mert manapság...
Manapság olyan sok a rablás, tudja?
Nézze...
Megveszem.
- Nagyszerű. Maradjon a karján? - Igen, ha lehet.
A fizetést megbeszélheti a kollégámmal.
- Köszönöm. - Köszönöm, uram.
- Jó napot, uram! - Jó napot!
Gratulálok, remek darab!
Köszönöm. Kaphatok kedvezményt?
Attól tartok, ez nem lehetséges.
És ha készpénzzel fizetek?
Ebben az esetben adhatok 3%-ot.
Öt.
Három és fél.
Három és fél...
Elfogadom.
Gyönyörű.
- Hány óra van? - Hét.
Mindig korán kelsz.
Hagyj aludni!
- Croissant-t? - Kérek.
- Szerelmem? - Igen, szerelmem?
Hozol nekem tampont?
Persze, szerelmem.
Köszönöm.
Gondolom, egyiküket sem ismeri, ugye?
- Jól gondolja. - Hát persze.
- És maga? Mademoiselle... - Sophie Braumann. Nem.
Mi nem?
Nem ismerem őket.
Sophie Braumann.
A Braumann elzászi név.
- A szüleim Bordeaux-ból származnak. - Bordeaux-ból?
Az gyönyörű város.
A Saint-Jean negyed, a Saint-André-katedrális,
a Garonne, a canelé sütemény.
- Néha egy kis bor. - Mi a fenét keresek én itt?
Maga mit gondol?
Nem ismerem ezt a lányt, tegnap este jöttünk össze.
Ha tudtam volna...
Idegenekkel elmenni veszélyes.
A bordeaux-i anyja erre nem tanította meg?
Nem, uram. Ezt sosem mondta.
Na jó.
Ne nézzenek mindketten hülyének!
Átlátszó a kis színjátékuk.
Magát, drágám, letartóztatom bűnrészességért.
A maguké egy bűnszövetség.
Ez az igazolvány pedig hamis, igaz?
És lopott áru birtoklásáért. Vagy van számlája arról a nyakláncról?
Bűnrészességért miben? Maga megőrült?
Hagyja őt békén!
Hallott a La Santé börtön női szárnyáról?
Nem éppen luxusszálloda, főleg egy olyan lánynak, mint maga.
Sok barátja lesz. Nagyon sok.
Nem csináltam semmit. Nem ismerem ezt a fickót, egyszer dugtunk.
Remélem, megérte, mert nagy árat fog fizetni.
Legalább öt év börtön vár magára.
Mire kijön, tönkremegy.
Sérült áru lesz.
Többé nem kap munkát, erről gondoskodom.
Az utcán kell majd dolgoznia, hogy fizetni tudjon a cuccért.
Egy reggel holtan végzi egy kukában,
egy bár mögött, fecskendővel a karjában.
Nem drogozok.
- Még nem, de fog. - Nem csináltam semmit.
- Azt majd a bíróság eldönti. - Elég!
Hagyja abba!
- Mégiscsak érdekli a lány? - Rendben, maga nyert.
Hagyja őt békén, és beszélek!
Na látja!
Mit kapok cserébe?
Bevallom az összes rablást, ha őt békén hagyja.
És a cimborái?
Milyen cimborák?
- Pérez? - Igen, főnök?
- Gyere, vidd el a hölgyet! - Oké, főnök. Máris jövök.
- Jól van, jöjjön! - Semmi baj.
- Ez fáj! - Gyerünk!
Nyomás!
- Nagyon aljas volt, amit tett. - Tudom.
Hallgatom.
És végül a beaune-i Cora szupermarket. Maga volt?
Igen.
Meséljen!
Őt nem tartóztatja le, ugye?
A szavamat adtam.
- Ja. - Igen.
Beszélek a bíróval, próbaidőt kap.
Na és a hamis igazolványa?
Mit akar tudni?
Bementem, kiraboltam, és kijöttem.
Ennyi.
- Egyedül? - Igen.
Azt mondja, nyolc hónap alatt 19 szupermarketet rabolt ki. Lenyűgöző.
Mindig egyedül?
- Mindig egyedül. - Ezt nem veszem be.
Megmondom, mit gondolok.
Drago cimborájával ment be, a lány pedig a kocsiban várt.
Nem ismerem ezt a Dragant.
Dragan? Elkaptuk a cimboráit.
Ne játssza a hülyét, Bruno!
Ugyan már! Ennyi elég, hogy lenyűgözze a bírót.
Nem, telhetetlen vagyok. Ez a legnagyobb hibám.
Az enyém is.
Kérhetek egy szívességet?
Mi lenne az?
Megtarthatom az órámat?
Az órájára? Mitől olyan különleges a Keltonja?
Az apámé volt. Tőle kaptam, ezért nagy becsben tartom.
Nem akarom, hogy a smasszerek elvegyék tőlem odabent.
Ha érzelmi értéke van...
Köszönöm.
Hadd köszönjek el! Kérem!
Csak gyorsan!
Szerelmem!
Szeretlek.
- Jöjjön velem! - Várni foglak.
Szeretlek.
Gyerünk, gerlicék!
Szevasz!
Miért vagy itt?
- Bírói tévedés. Te? - Szintén.
Fegyveres rablásért 12 évet kaptam.
És te?
A tárgyalásra várok.
Nem tetszik a berendezés.
A koszt pedig undorító.
Nem maradok sokáig.
Jean-Loup Lablache.
Bruno Sulak.
Tudom.
Nem hiszem, hogy az őrök eleget keresnek.
Tőlem kaphat egy kis bónuszt.
Lehet, hogy érdekel. De ne itt! Tűnés!
Tudja, hol talál.
Szerelmem, a szavaim által mindennap
a bőrödet simogatom a tollam hegyével.
És az ajkaidat is.
Tudod,
szörnyet akarnak faragni belőlem,
de akárhogy is próbálkoznak, erővel vagy fortéllyal,
nem adom meg magam.
A magam módján akarok élni, olyan jókedvű fiú maradni,
mint a Reggiani-dalban, amit úgy szeretsz.
Az az ember akarok maradni, aki ámul, aki álmodik, aki vár rád.
Az élet, szerelmem, nem örök.
Élek. Élek, amikor írok neked,
és néha, amikor érzem, hogy a szél végigsimítja a bőröm.
- Mennyi a tét? - Hetvenegy.
Rendben.
Kezeket az asztalra, vén róka!
Ez nem is rossz.
Hasznát vesszük.
Lehet belőlük szigony.
Ha összekötjük őket, erősen fog tartani.
- Kapsz még? - Persze hogy kapok.
Igazad volt,
szeretek kívülálló lenni, különbözni, mint egy művész.
Egy másik életben lehettem volna festő vagy író.
De itt, a börtönben,
nincs helye a kultúrának.
Nem értenek meg minket, magunkra hagynak.
Rám nem hatnak, nem akarok gyűlöletbe és erőszakba süllyedni.
Én ennél erősebb vagyok,
és élettelibben térek vissza, mint valaha.
Tizenkét évet kaptam, amiből majdnem hatot leültem.
Amikor kijutok, azt hiszem...
Egyszerűen fogok élni.
Jókat eszem a tengerparton. Vagy a hegyekben.
Nem mintha egy kecskével akarnék összebútorozni.
Tiszta a levegő.
Várj! Tart. Ne, várj!
Gyerünk!
Hadd csináljam én!
Ez az! Megvan.
Nyomás!
- Gyerünk! - Lassan!
Ugorj!
Gyerünk, Jean-Loup!
Gyerünk!
Gyere, mindjárt fent vagy!
Gyerünk, már nincs sok hátra!
Add a kezed! Gyerünk, Jean-Loup!
Mindjárt fent vagy, Jean-Loup! Fogd meg a kezem! Gyerünk!
Jól van, gyorsan!
- Gyerünk, Jean-Loup! - Nem megy.
- Gyerünk! - Nem megy, Bruno.
Jean-Loup!
Gyere már, a francba!
Menj, Bruno!
Menekülj, haver!
- Jean-Loup! - Menekülj! Én nem bírok.
Visszajövök érted.
Gyerünk!
Halló?
Hogyhogy megszökött?
Oké.
Ajjaj!
BRUNO SULAK CSUPA ÉKSZER
A RENDŐRSÉG SULAK NYOMÁBAN VAN
VIGYÁZAT! ÉLETVESZÉLY
SULAK, A SZTÁR
- Bolondot csinál belőlünk. - Miért vagy a megszállottja?
PÁRIZSI ÉKSZERBOLTOK 1983. OKT. 1.
Ő nem az a lövöldözős idióta.
Két hét alatt kétszer rabolta ki a genfi Cartier-t.
Az izgalomért csinálja. Nem érdekli a pénz.
Mennyit keresett a rablásokkal? Százat, 150-et?
Tesz a pénzre. Csak élvezi, amit csinál.
Ha belelátunk a fejébe, elkapjuk.
- Csipkedjétek magatokat! - Oké.
- Nyomás! - Gyerünk, srácok!
Indulás!
- Spicliket beizzítani, találjátok meg! - Oké.
Van valakinek egy cigije?
Nem bánod?
Tüzed van?
A tejeskávé nem tesz jót az emésztésnek.
Mit akar tőlem?
Semmit. Csak együtt reggelizni.
Az jó. Épp a környéken járt?
Az ország összes zsaruja magát keresi.
Lebuktatjuk, egy hét, egy hónap vagy egy év múlva.
Majd meglátjuk, hekuskám.
Miért jött ide?
Azért, hogy leállítsam. Nincs más, akit elkaphat?
Maga a kedvencem.
Maga meg az enyém.
Az enyém is.
Köszönöm.
- Legyen szép napja! - Szívesen.
- Nem őrültség ez egy kicsit? - Egy kicsit.
Menjünk! Gyere!
- Jó napot! - Jó napot!
- Delostane. - Menjen csak!
Köszönöm.
- Jó napot, uram! - Jó napot!
Jöjjön be, lépjen oldalra! Emelje fel a kezét!
Ne mozduljon!
Egyikük se!
A földre!
- Nyissa ki az ajtót! Most! - Nyisd ki!
- Kinyitni! - Ne mozduljon!
Menjen oda a barátjához, feküdjön mellé a földre!
Ez az. A földre!
Jó napot, uraim!
Először is, engedjék be a barátomat!
- Kész. - Kész?
Szép munka!
Bilincseljék magukat a fűtőtesthez!
Egy cella kulcsát akarom.
Jean-Loup Lablache cellájáét.
- Most! - Köszönöm.
Michel, milyen volt a lányod előadása?
Nagyon jó, köszönöm.
- Tizenkettes. - Tizenkettes.
Üljön le!
Bilincseljék meg magukat!
A kaput!
A kaput! Nyissák ki a kaput!
Jól van.
A kaput!
- Mit szív? - Gauloises-t.
- Nem túl erős. - Szűrő nélküli.
Azt hittem, erősebb.
Szobaszerviz.
Te megőrültél!
- Elképesztő vagy. - Mondtam, hogy visszajövök.
Megjöttek a barátaim.
- Viszlát, srácok! - Viszontlátásra, uraim!
- Örömünkre szolgált. - Köszönjük.
- Viszlát! - Szép napot!
- Viszlát! - Viszlát!
Rohadékok.
Bassza meg!
Ezek aztán tökös fickók.
Viszlát!
Nektek elment az eszetek!
Igazolvány, készpénz, mindened megvan.
És egy jegy Rióba, Lisszabonon keresztül.
A neved Carlos.
Hagyjátok abba, srácok! Mindjárt sírok.
- Hamarosan mi is csatlakozunk. - Köszönöm.
- Második emelet, 14-es szoba. - Köszönjük.
Az ajtót!
Szeretlek.
- Mit nézel? - Egy szomorú filmet.
Halló? Beszélhetnék Franchet-val? Magánügyben.
- Jó a film? - Szomorú. Tetszik.
Franchet, én vagyok az. Megvannak a kövek. Igen.
Huszonötmillió.
Új frankban legalább százezer.
Igen.
Holnap délben. Pompidou Központ.
Oké, ott találkozunk.
Ölelj át, szerelmem! Ez olyan szomorú!
Van egy nyomunk. Ennek örülni fog.
Tehát csak egy férfi volt. Hol volt a csere?
- Láttuk a biztosító Franchet-t. - A Beaubourg-ban.
- Beaubourg. - Pompidou Központ?
- Mikor? - Tizenkettőkor.
- Délben. - Igen.
- Azt mondtam, körkörösen. - Igen.
Csendet kérek!
A bíróság megkezdi ülését.
Kérem a vádlottat, álljon fel!
A neve Bruno Sulak, született 1955. november 6-án, Sidi Bel Abbèsben.
Jugoszláv nemzetiségű.
Nem jugoszláv vagyok, hanem francia, bíró úr.
Apám lengyelországi francia, mint Michel Poniatowski,
anyám pedig feketelábú, mint Marthe Villalonga.
Csendet kérek! Rendben.
A vád szerint jogtalanul készpénzt tulajdonított el
a Mammouth, Atac és Rallye szupermarketek kárára
1983. július 6. és 20. között.
Ezeket a cselekményeket csoportosan követte el,
fegyverrel vagy azzal fenyegetőzve,
valamint bűnszövetségben.
Mielőtt meghallgatjuk a vezető nyomozó vallomását,
van valami mondanivalója?
Van, bíró úr.
Beszélhet.
Tudják, kiváló katona voltam.
És kiváló számkivetett lettem,
ahogyan kiváló zsaru vagy bíró is lehetett volna belőlem.
Azt erősen kétlem.
Szeretném, ha megértenék, tisztelt esküdt hölgyek és urak,
és ön is, önelégült ügyész úr,
hogy nem ismerem el az önök igazságszolgáltatását.
Megtagadom önöktől a jogot, hogy ítélkezzenek felettem.
A bíróság tudomásul veszi.
Továbbá Annie, Patrick és Drago soha nem voltak a bűntársaim.
A nyomozás nem ezt bizonyítja.
Akárcsak az asztrológia, a rendőrség is azt mondhat, amit akar.
Elég!
Sulak, nem tűrjük a pimaszságát.
Csak ez maradt nekem, bíró úr.
Jól van, üljön le!
Kasir Drago vádlott, kérem, álljon fel!
Ő sem az a tipikus jugó.
Kérem a vádlottakat, álljanak fel!
Kellő megfontolás után a bíróság és az esküdtszék
valamennyiüket három év börtönbüntetésre ítéli.
Ami magát illeti, hölgyem, mivel nem büntetett előéletű,
a büntetése 18 hónap börtön,
amelyet próbaidőre felfüggesztek.
Szigorú ellenőrzésnek vetem alá
két éven keresztül.
Hozzátennék még valamit.
Monsieur Sulak, mielőtt folytatná körútját a francia bírósági rendszerben
számos más bűncselekménye miatt,
vegye tudomásul, hogy ha nem változtat a hozzáállásán,
az ítéletek rendkívül súlyosak lesznek!
A tárgyalást berekesztem.
Vegyen!
Tényleg azt hiszi, hogy jó zsaru lett volna?
Még szép!
Végre a kártya,
amire két kör óta várok!
Miért dezertált az Idegenlégióból?
Hosszú történet.
Hogy érvényesítsem a szabadesés-világrekordomat,
újabb öt évre kellett volna aláírnom.
Öt évre.
Miért nem tette meg? Nem volt elégedett?
Maga ezt nem érti.
Nekem senki se mondja meg, mit tegyek! Senki. Soha.
Vegyen!
Nekem se mondja meg senki, mit tegyek!
Senki. Soha.
Milyen kár! Barátok lehettünk volna.
Megmutathattam volna, hogy kell ezt csinálni.
- Mit? - Az életet.
- Az életet? - Igen, a maga élete túlságosan behatárolt,
a főnökei és a bűnözők korlátozzák.
Én szabad vagyok.
Tényleg szabad?
Mint madár a kalitkában.
Azt hiszi, maga itt az egyetlen kalandor?
Mi is megéljük a kalandot, csak a másik oldalról.
Maga vagy menekül, vagy a sitten van.
Szép kis szabadság!
De én választottam ezt az életet.
A sitten is szabadabb vagyok, mint maga.
Hogyne. Tessék, három hatos!
- A francba! - Fuccs!
Maga aztán szerencsés flótás!
Miért ment vissza Jean-Loup-ért?
Megígértem neki. És én rendes fickó vagyok.
Tényleg rendes fickó.
- Hogyne. - Ebben egyetértünk.
Minél rendesebb, annál jobban kedvelik.
Minél jobban kedvelik, annál híresebb lesz.
És minél népszerűbb,
annál idegesítőbb.
Vegyen!
Elnézést!
A fegyvert!
A táskámba!
Befelé!
Menjen be, és kussoljon!
Húzza be az ajtót! Figyelni fogom.
Szóval játszani akar, mi? Tessék! Römi.
Erre nem számított, ugye?
Moréas, kezd fáradni?
Még az orrom alá is dörgöli!
Maga játszani akar, én viszont nyerni.
Jó napot! Senki ne mozduljon!
- Lépjünk le! - Én maradok.
Örömmel.
Fegyvereket és bilincskulcsokat a táskába!
Most!
- Ezt hadd tartsam meg! Sokat jelent. - Ez esetben...
Biztos vagy benne?
Túl öreg vagyok a szökéshez. Sok szerencsét!
- Ciao! - Ciao!
Szép napot!
Engem kitesztek?
Látványos szökés
a Montpellier-ből Lyonba tartó Corail vonatról ma délután.
Több fegyveres férfi segített
a hírhedt rablónak, Bruno Sulaknak
megszökni egyik bűntársával,
miközben átszállították őket a lyoni fegyházba.
Még mindig szabadlábon vannak,
annak ellenére, hogy rengeteg rendőr van a nyomukban.
Jövök neked eggyel.
Gazdasági hírekkel folytatjuk.
Az EGK pénzügyminiszterei Brüsszelben találkoznak,
hogy egy ponttal emeljék
a központi bankok kamatlábait,
ami azt jelenti, hogy a háztartások számára nehezebb lesz
hitelhez jutni.
És még minket hívnak tolvajoknak!
El kell mennünk. Valahová messze.
Menjünk valami meleg helyre!
Ahol süt a nap.
Los Angelesbe!
Chaplin hazája.
- És Jim Morrisoné. - Los Angeles!
Az ékszerek földje.
Novica Zivkovic.
Ez az igazi nevem.
- Halló? - Igen, hekuskám. Én vagyok az, Bruno.
- Tessék! - Sajnálom a múltkorit,
nem volt időnk a visszavágóra.
De hamarosan újra találkozunk.
Hamarabb, mint gondolná.
Nem vennék rá mérget.
Hol van? Párizsban?
Valamikor megihatnánk valamit.
Persze egyedül fog jönni.
- Hogyne. - Persze, miért is ne? Még átgondolom.
Mennem kell. Nem mondhatom, hogy „viszlát”, hekuskám.
Itt van, Párizsban. Meg kell találnotok!
- Jó napot! - Jó napot!
- Jelentkezem. - Hogyne.
RENDŐRSÉG
- Jó napot! - Jó napot!
- Jelentkezem. - Köszönöm.
Annie Bragnier.
- Két napja itt fekszel. Kelj fel! - Hagyj békén!
- Ne! - Gyerünk!
Rajta, mosolyogj
Gyerünk, Annie
Főzök neked valami finomat.
Ez az, kicsi Annie
- Jó napot! - Annie Bragnier, jelentkezem.
- Mi újság? - Mi tartott ilyen sokáig?
Készen állsz?
- Készen? Vakációzni megyünk. - Tényleg?
Szerelmem, mit iszol?
Very good.
- Mit szólnál egy fagyihoz? - Jöhet.
- Pisztácia. - Pisztácia.
Hozok neked.
- Te kérsz fagyit? - Nem, kösz.
Steve?
Tényleg vakációzunk?
Mit csinálsz?
Elmegyek, elegem van. Menj arrébb!
Miért?
Azt hittem, vakációzunk.
Összekötjük a kellemest a hasznossal.
Nem vicces.
Ennek nem lesz jó vége.
Mitől félsz?
Semmitől. Csak nem akarom, hogy rosszul végződjön.
Igazából féltelek téged és Steve-et.
Mégiscsak félsz. Azt akarod, hogy abbahagyjam?
Sosem kértelek erre.
De arra sem, hogy folytasd.
Akkor mit akarsz?
Csak pár nyugodt napot szeretnék veled.
Hónapokig voltál Amerikában.
Csak mi ketten, két napig, vagy csak két percig, oké?
- Hagyd abba! - Mikor fogsz leállni?
Hát nem érted? Nem leszek ott.
Nem leszek ott, amikor elkapnak.
A cannes-i Cartier, ez komoly? Nektek elment az eszetek.
Nem kapnak el minket. Annie, várj!
Rendben?
Nem kapnak el minket.
Annie!
Negyvenmillió frank értékű ékszer.
Ez volt a cannes-i Cartier-t tegnap kifosztó rablók zsákmánya.
A rendőrség azonosította a két elkövetőt.
Egyikük a jugoszláv Bruno Sulak, azaz „Az Idegenlégiós”,
aki korábban már részt vett
- több rablásban. - Annie! Bruno van a tévében!
Fél egy körül bejött két ember.
Körülbelül egy perc különbséggel.
Látni akartak néhány darabot.
Az egyik alkalmazott vallomásának hála,
a rablókat könnyen azonosították.
Két jugoszlávról van szó: Bruno Sulak és Radisa Jovanovic.
Bruno Sulakot, „Az Idegenlégióst” jól ismeri a rendőrség.
Bruno Sulak.
Bruno Sulak, a bűnöző...
Az utolérhetetlen tolvaj...
A kétszeres szökevény...
A modern idők Arsène Lupinja...
...huszonnyolc éves, és utálja az erőszakot.
A zsákmány állítólag több tucat milliárdot ér...
Rablásai miatt Sulak lett az első számú közellenség.
Nagyon szelíd ember.
Soha nem sütött el fegyvert.
Ezt a szabályt mindig betartja.
Igen? Főnök! Sulak!
Mi lesz azzal az itallal? Ma ráér?
Délben a kávézóban?
De egyedül jön, ugye? Megígérte.
Persze, ígérem.
Ha belém botlik az utcán, ne féljen! Sosincs nálam fegyver.
- Nem fog lelőni? - Sosem hordok fegyvert.
Ha megtaláljuk, nem lő ránk?
Nem.
Akkor hadd mondjak valamit! Ha nem találom meg, felmondok.
Ha azt hallja, hogy kiléptem, az a maga hibája lesz.
- A hírekben? - Pontosan.
- Oké? Viszlát később! - Viszlát, hekuskám!
Rendőrség, kezeket fel! Ne mozduljon!
Vegye le a sisakját!
- Ki a fene maga? - Senki.
Ezt a tasakot kellett elhoznom valakinek a kávézó elé.
Ennyi. Kiszállító vagyok.
- Ki bízta meg, hogy szállítsa ki? - A pék.
Vigyétek be ezt a bohócot!
- Gyerünk! - Nem csináltam semmit.
Akció lefújva. Vissza az őrsre!
Kezeket a kormányra!
Ne csináljon hülyeséget! Hajtson körbe a téren! Gyerünk!
Hogy van?
Jól. És maga?
- Hogy tetszett Cannes? - Merész húzás volt.
Le van nyűgözve, ugye?
A szavát adta, de messze nem volt egyedül.
Tudja, milyenek a nagyfőnökök. Nem tehetem azt, amit akarok.
Mondtam a vonaton, hogy nincs hatalma.
Nézzen előre!
Én nyertem.
Maga vesztett. Kiszállok.
Abbahagyom.
Gazdagabb vagyok, mint Björn Borg.
Pedig sosem teniszeztem.
Meg fogja unni a vakációzást. Még találkozunk.
Oké, álljon meg! Kezdek szédülni.
Tessék!
Add ezt oda Annie-nek!
Mondd, hogy hívja fel ezt a számot egy utcai telefonról!
Minden benne van. Jegyek, készpénz.
Meglesz.
- Elhoztad, amit kértem? - Igen.
Tessék!
A lengyeltől van?
Őt lesittelték. Egy marseille-i fickótól.
VEZETŐI ENGEDÉLY
Pocsék munka.
Ráadásul nem is volt olcsó.
De híres vagy.
Az emberek félnek. Rengeteg pénzt kérnek.
Igen, tudom.
Majd hívlak, ha Rióban leszek. Utánunk jössz?
Rióba? A legnagyobb örömmel!
- Viszlát, barátom! - Viszlát!
- Halló? - Szerelmem!
Szerelmem, hogy vagy? Hol vagy?
Túl messze. Túl messze vagyok tőled.
Mindjárt átlépem az olasz határt.
Elmegyünk valami meleg helyre, Brazíliába.
Brazíliába?
Igen, te meg én. El fogjuk költeni ezt a sok pénzt.
Kimegyünk a tengerpartra, szeretkezünk és nevetünk.
Finomakat eszünk, sütkérezünk a napon, és sok gyerekünk lesz.
Nem bujkálhatunk tovább.
Örökre együtt maradunk.
Igazoltatás.
- Tetszik az ötlet. - Tényleg?
Igen.
- Velem jössz? - Igen.
- Elmegyünk? - Igen.
- Holnap találkozunk, szerelmem. - Holnap.
- Jó napot! - Buongiorno!
Vámvizsgálat. Kérem, kapcsolja ki a motort!
Mutassa be az igazolványát!
Köszönöm.
Szálljon ki a járműből, és kövessen, kérem!
FRANCIA VÁM
Nem értem, miért van belga útlevele.
Azért van belga útlevelem, mert az apám belga,
az anyám pedig olasz. Ennyi.
- Az apja belga, az anyja pedig... - Ezt értem.
De nem tetszik az útlevele,
ezért várom a nagykövetség válaszát.
Ugyanezt fogják mondani. Be van rúgva?
Az időmet vesztegetem.
Olaszországba kell mennem, várnak Szicíliában.
Egy kukkot sem értek!
Halkabban, kérem!
Rendben?
Vár rám egy nő, érti?
- Mit mond? - Egy nőről van szó.
A feleségem nem tudja.
Szerelmi ügy.
Tehát házasságtörés. Meglátogat egy nőt Olaszországban.
Az úr házas, jól értem?
De ez nem ad magyarázatot az útlevélre.
Nekem ez bűzlik.
Nincs ebben semmi különös! Ne raboljuk egymás idejét
a fölösleges fecsegéssel!
Kérem! Nem várhatok tovább, Olaszországba kell mennem!
Vár rám ez a nő. Nem tehetem meg...
Nahát, Bruno!
Remekül néz ki. Jól áll magának a szőke.
Köszönöm, uraim.
Indulás! Itt a vége, menjünk vissza Párizsba!
Vonattal?
Kinyithatom az ablakot?
Hogyne.
Ezért, a francia nép nevében,
a bíróság kilenc év börtönbüntetésre ítéli,
amelyet a Fleury-Mérogis-i Fegyházban fog letölteni.
A tárgyalást berekesztem.
Hozzuk ki Brunót!
Reggel hatkor fogom várni a helikopter-leszállóhelyen.
Igen, ez az egyetlen esélyem!
Ne késlekedj!
Állandó mámorra van szükséged.
Ebben benne van minden, ez az egyetlen kérdés.
Hogy ne érezd a válladon az idő szörnyű terhét,
ami a földre húz, folyton részegnek kell lenned.
Hogy mitől?
A bortól, a költészettől.
Az erénytől. Válassz!
És ha egy palota lépcsőjén, egy árok zöld gyepén,
a hálószobád sivár magányában arra ébredsz,
hogy a mámor alábbhagyott vagy el is tűnt,
kérdezd a szelet, a hullámot, a csillagot, a madarat, az órát,
kérdezz bármit, ami nevet, sóhajt, fut, dalol, beszél!
Kérdezd meg, mennyi az idő, és a szél, a hullám, a madár, az óra
azt feleli majd: „Ideje megrészegülni!
„Hogy megszökj az idő zsarnoksága elől,
- „légy szüntelenül mámoros!” - Szerelmem!
„A bortól, a költészettől, a szerelemtől,
„az erénytől. Válassz!”
Még csak ott sem lehetek, hogy átöleljelek.
Tessék!
- Maga éhes. - A börtönkoszt...
Még a kantinba sem mehetek le.
- Miért? - Nem tudom.
Talán attól félnek, hogy elrejtek egy fűrészt a kávézaccban.
Hallottam Steve-ről.
Kivégezték. Esélye sem volt.
Ennyit a halálbüntetés eltörléséről.
Maga és a kis kollégái egyetértenek ezzel?
Nem az én csapatom volt.
Beadtam a felmondásom.
- Többé már nem zsaru? - Nem.
- Emiatt? - Többek között.
Mióta maga börtönben van, senki mást nincs kedvem üldözni.
Ha azt hiszi, hogy itt tarthatnak...
Hiányozni fogok, ismerje be!
Most mihez kezd?
Időt szánok az utazásra, az olvasásra, az írásra.
A nyugdíjas zsaruk detektívregényeket szoktak írni.
Persze, miért is ne?
Húzza meg magát!
Ülje le az idejét!
Még fiatal, sok mindent meg kell tapasztalnia.
Miért mondja ezt nekem?
Nem fogják kímélni, ha túl messzire megy.
Adott egy ötletet. Talán én is írok egy könyvet.
- Miről? - A szabadságról.
A szerelemről, a tengerről, az életről. Többet nem mondok, különben lekoppintja.
A látogatásnak vége. Menjünk, Sulak!
Még a keresztnevét sem tudom.
Georges.
A nevem Georges.
- Viszlát, Georges! - Viszlát, Bruno!
Vigyázzon magára!
Hiszen ismer.
Jól van, menjünk!
- Sajnálom, nem könnyű idebent. - Álljon fel!
Jöjjön!
Eljön máskor is?
- Igen. - Gyerünk!
Ciao!
Követjük a tervet. Bízom magában.
Az adó-vevő és a nyitott ajtó.
Nagy kockázatot vállalok Sulakért.
Várja meg a hívásomat és a végső utasításomat! Később beszélünk.
Minden készen áll, Bruno. Kövesse pontosan a tervet!
Ha gond van, menjen vissza a cellájába! Sok szerencsét!
A fő folyosón vagyok.
Rendben, Bruno.
- Zárva van. - Nyitva kéne lennie.
Be van zárva. Mit tegyek?
Ezt nem értem. Utasításokat adtam. Mindent elrendeztem.
Bruno? Nem hallom.
Ha nem sikerül a terv, menjen vissza a cellájába!
- Mit kérsz? - Egy hosszú kávét, két cukorral.
- Két cukorral. - Igen.
Bruno?
Kifelé!
Jöjjön ki onnan! Ez miért van magánál?
Szerelmem,
álmomban újra megszöktem,
hogy a te meleg tested mellett aludjak el.
Megnyugtató érzés.
Nehéz test, könnyű elme.
Repülök, lebegek.
Nem érzem a gravitációt az éjszakában, ami körülvesz az illatoddal.
Már nem vagyok ott.
Eltűnök, és végre...
Végre örökre megtalállak.
Végre.
Egy napon úgyis véget kell érnie.
Különben sem tudtam volna tisztességben megöregedni.
Nekem ez a végzetem.
Tudom.
Néha
úgy gondolom, hogy ez a legutolsó szökés
örökre szabaddá tesz.
SZABADSÁG
A feliratot fordította: Monori Edina
Kreatív supervisor Varga Attila