Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Зараз буде дроп!
І ось він!
ЖІНКА БЕЗ ФІЛЬТРІВ
Я запізнююся!
Любий.
Ти знову забув заплатити за газ?
Боже, я забув. Нічого, сьогодні заплачу онлайн.
Як онлайн? Інтернету теж немає. Ти мав подзвонити в компанію.
Люба, іди. Повернешся - усе буде зроблено.
Ти тільки повертаєшся?
Дякую.
Якого біса?
Доброго ранку, Біє.
Доброго ранку, Лауро.
Добре, що я тебе зустріла.
Я всю ніч не могла спати через цей шум.
Боже…
Так. Я розповім тобі, як це - не спати, Біє.
Старшу, Рафаелінью, я годувала груддю до двох років.
Вона їла на вимогу. З моїх цицьок навіть кров ішла.
У тебе були тріщини на сосках? З них тік гній? Не думаю.
Коли Рафаелінью відлучили, вже народився Бернардо,
у нього були нічні страхи.
Чого він боявся? Не знаю.
Але він будив мене по 200 разів на ніч.
Я не спала шість років, Біє.
Оце називається не спати.
Мені шкода.
Не варто.
Я щойно відкрила цю чудову річ - спільну опіку.
Половину тижня я вільна.
Ясно.
Але я - ні, Лауро. Справді, ні.
Тож можеш тихіше?
Не хвилюйся.
Я їду по дітей, і вони будуть у мене до завтра.
Тож наступна вечірка буде лише…
Післязавтра.
Точно.
Пропустите?
Я буду за п'ять хвилин!
ПЕДРО ПАУЛО
Ми відстаємо від графіку. У мене насичений день, Біє.
Знаю. Я вже близько.
45 ХВ
Сорок п'ять…
Хто став на моє місце?
МІНА+
Треба замовити кур'єра… Це найдовші п'ять хвилин!
- Отже… - Сфотографуймося там.
- Усім доброго ранку. - На цьому тлі…
Чекайте… тут!
- Вибачте. - Почекайте тут.
Перепрошую. Педро Пауло?
Хтось припаркувався на моєму місці. Ти…
Біє, у заторах застрягають ті, хто застрягає в житті.
Знаєш, хто це сказав?
- Ні. - Я.
І отут зробимо фото.
Педро Пауло, ти слухаєш? Хтось припаркувався на моєму місці.
Так. Поговоримо про це. Сідай.
Хто навів безлад?
Біє, як би ти визначила «Міну+»?
Це сайт для жінок.
- Ні. - Цифровий журнал для жінок?
Це надто очевидно, Біє.
Перефразую.
Світ за останні кілька років змінився, так?
Ми за ним встигаємо?
Абсолютно, Пепе. Звісно.
Наші обкладинки стають більш інклюзивними.
І ми кинули ті дурні статті «Як знайти хлопця за п'ять днів».
Перейду до суті.
Коли ти востаннє викладала ріл чи тікток?
Не для «Міни+», а у своєму профілі.
Біє, ти не присутня в соцмережах.
Зараз у цифрових медіа працюють лише ті, хто ділиться онлайн.
Наприклад, чи знають читачі «Міни+» скільки разів на тиждень у тебе секс?
- І чи ти кінчаєш. - Господи…
Вони не знають! Звідки їм знати?
Ні…
Пробач, Педро Пауло.
Моя робота - створювати чудовий матеріал, а не ставати матеріалом.
- Я створюю контент, я не контент. - Яму собі риєш.
Ти себе чуєш? «Я не контент».
Ти не віриш у себе, Біє!
Пробач, але ти говориш нісенітниці.
Ти зрозумієш.
- Чула про Палому Дініш? - Блогерку?
- Тобто найбільшу інфлюенсерку Бразилії? - Я знаю, хто вона.
Я б дала їй простеньку статтю, але не обкладинку.
Вона тут. Он там.
Показує офіс підписникам. Це буде чудово для журналу.
Що вона каже?
Ось так, народ!
ПАЛОМА
У мене серйозна новина. Я нова директорка з контенту в «Міна+».
Зустрічайте команду!
Це Бія, вона працює на мене.
Зараз покажу наш чудовий кавовий куточок.
Вона неймовірна.
Чекай. Пепе?
Ти мене звільняєш?
Звісно, не звільняю.
Зрештою, ти ж знаєш,
що потрібен старий погляд і новий, щоб журнал працював.
Я тебе не звільню. Палома - твоя нова керівниця.
Керівниця? Про що ти?
Педро Пауло, ти завжди казав, немає посади вище моєї.
У Паломи 50 мільйонів підписників. А скільки у тебе?
У мене 100. Ні, 96.
Чотири відписалися, коли ти тегнув мене на фото.
- Я? - Вибачте. Я знімала відео.
Біє, дуже приємно.
Я Палома.
Я з дитинства ваша фанатка.
Обожнюю вашу роботу.
Боже, я так хвилююся.
Добре! Давайте працювати!
Паломо, можеш зібрати всіх на групове фото?
- Авжеж! - Фото для твого інстаграму.
- Запостимо! - Воно завіруситься.
Біє, покличеш решту працівників?
З фінансів, товстуху з рецепції.
Треба зібрати на фото компанії всіх, бо скаржитимуться.
Клас, дякую.
Ох, тату…
Вчасно ти помер.
Стук-стук.
На мене не сердься - я теж щойно дізнався.
Ну чесне слово.
Який зиск від журналу, що вдає прогресивний, сучасний і інклюзивний,
якщо Педро Пауло весь час наймає стандартних жінок?
Серйозно, Ґабріеле. Вона постить уроки макіяжу.
Я віддаю перевагу жінкам без макіяжу.
З природною красою. Як у тебе.
Він завжди казав, що наді мною нікого немає, тому мене не підвищити.
Розслабся. Насправді Пепе потрібен інвестор.
Зараз навіть банкіри не заробляють так, як ці інтернет-бізнес-леді.
Інтернет-бізнес-леді? Ґабріеле, я тебе прошу.
Вона просто макіяж-блогерка, ясно?
До речі про інше…
Я не знаю, що вам подарувати на весілля.
Я бачила список бажань твоєї нареченої Валентіни,
і там відро для сміття за 1 000 реалів.
У Валентіни свої дивацтва, але вона хороша людина.
- Правда? - Гей.
Ще одне! Ця нетямуща дівчина зайняла моє паркомісце.
Слухай, Біє, я думаю… А взагалі не переймайся.
- Що таке? Кажи. - Гаразд.
Я не люблю, коли ти злишся, бо ти втрачаєш свою найкращу рису:
свою спокійність, розсудливість, врівноваженість.
Ага!
- Знайшла вас, пане! - А хто прийшов!
- Привіт, Біє. Як ти? - Добре, Валентіно. А ти?
- Гарне вбрання. - Дякую.
А мені подобається твій… кабінет. Такий розкішний і просторий.
- Так. - Ходімо, люба?
Так. Сонечко, поки я не забула… На тобі є білизна?
- Вибачте. - Валентіно.
Ми йдемо до кравця.
І він вибрав найдорожчого. Ще хто з нас наречена?
Не знаю, що гірше: без білизни чи дідусеві боксерки,
як у мого чоловіка.
І що? Я теж такі ношу.
Давайте, смійтеся.
Якби чоловіки дозволяли жінкам сміятися з них, світ був би кращим.
Але не сильно.
Ґабріел завжди скаржиться, якщо жінка голосно сміється в кіно.
- Правда? - Так.
Але так, це дратує.
Ходімо?
Так.
Бувай, Біє. Ми спізнюємося.
- Бувай. - Бувай.
- Гей. - Так, я подумаю.
Обов'язково.
ПОВІСТКА ЗА ПАРКУВАННЯ МЕРІЯ
Привіт. Мене звати Една Суза. Чим я можу вам допомогти?
Едно, добридень.
Я кілька днів тому викликала техніка, але ніхто не приходив.
Ви можете перевірити, що таке?
Едно?
Добридень! Вас вітає головний оператор зв'язку Бразилії.
Дякуємо за ваш дзвінок. Введіть ваш абонентський номер.
Три, чотири. Чудово.
Педро Пауло каже, що він головний.
Я на той самій посаді, з тією самою зарплатою, вже десять років.
А тепер він наймає цю дівчину.
Роберто? Ти мене слухаєш?
Пробач. У мене зараз складний час.
Тьяґо в застосунку для знайомств. Ти знаєш, що це означає?
Що має телефон? Що він самотній?
Я в тому самому застосунку, і у нас не було збігу.
Не буде ніяких спогадів, повернень - нічого.
Ти є в застосунку для знайомств?
Послухай цей голос.
Роберто, ми не говоримо…
Бачиш?
Тож не дзвони моїй бабусі.
Минуло пів року. Будь ласка.
Козел! Не дає спілкуватися з найкращою подругою.
Чоловіки однакові.
Відколи його бабуся - твоя найкраща подруга?
Так. Ми щодня говоримо, ділимося рецептами…
Роберто, можеш мене хвилинку послухати?
Я не можу…
- Фу! - Що сталося?
- Гидота! Не дивися! - Що таке? Боже мій!
- Фу! - Розблокуй. Я хочу це бачити.
- Це пост? - Гидота.
- Що сталося? - Чекай.
Люба, він сказав, чи він це фото відправив випадково?
Коханий, не знаю. Твій син любить мене діставати.
Навіть якщо це випадково, ти розумієш, що він розсилає свої нюдси?
Він неповнолітній.
Біє, це інше покоління. Зрозумій.
Хотів відправити дівчині, а відправив тобі. Нічого.
Біє, зустріч редакторів.
І тепер ти не відмажешся заторами. Ходімо.
У мене пропозиція: три великі історії і дві менші в наступному випуску.
Висвітлимо материнську втому і самотність.
Також буде тест сироваток для вібраторів…
По-перше, хочу розпочати зустріч, сказавши дві речі.
Давай, сяй. Ось вона. Зустріч повністю твоя.
Вибачте, почати зустріч?
- Я казала… - Стривай, Біє.
Я хочу сказати, для мене честь працювати з тобою.
Я дитиною і підлітком купувала журнали, коли їх ще друкували.
Пам'ятаєте?
Я не така молода.
І чиє ім'я завжди було над найбільшими статтями?
Твоє, Біє.
Тож для мене справді честь бути тут з тобою.
Дякую, Паломо. Дуже дякую.
Але, з усією повагою,
твої статті звучать як з XXI століття.
Так. Тим паче, що ми не знаємо, чи буде наступне.
Скажи, ти знаєшся на макіяжі. А на журналах?
Знаєш, Біє,
тиражі впали на 57 % за останні п'ять років.
Ви думаєте, що ви генії, бо у вас цифровий журнал.
Але правда в тому, що з 2021 року кількість читачів падає на 21-26 % на рік.
Чому?
Подивіться на підписниць «Міни+».
Молоді люди середнього класу, від 25 років,
усі з вищою освітою, але не академічні типи.
Вони хочуть зробити світ кращим місцем.
Трошки.
Якщо хочеш говорити, як білий ведмідь плаче
над кінцем життя на планеті, стаття не має бути довгою і нудною.
Треба це показати з людського боку.
Коротке, ефектне відео.
І одразу після цього про найсексуальніші знаки зодіаку,
щоб полегшити тривогу.
Продовжимо.
Я пропоную ефективні статті, особливо в інстаграмі.
Ось як це працює.
Хочете інтерв'ю з Фе Нобре про відкриті стосунки?
Звісно.
- Попросіть у неї цитату. - Я?
Не марнуйте час на інтерв'ю на дві сторінки.
Напишіть рядок тексту на трисекундному рілі,
де Фе Нобре цілує свого чоловіка, а він повертається і цілує іншу жінку.
Ось так. Три секунди відео.
Не п'ять сторінок нудного, нескінченного бла-бла-бла.
- Записуйте. - Так.
- Це тренд. - Так.
«Інфотейнмент». Інформаційно-розважальний.
Але ж ми цифровий журнал зі справжнім контентом.
Наша аудиторія - розумні жінки.
Яка аудиторія?
Педро Пауло сказав, якщо ми в мінусі ще два місяці, нам кінець.
- Тобто? - Кінець?
Пробачте, я…
- Кошмар. - Я казав?
- Так. - Дідько.
Пробач, Біє.
Я можу лише уявити, як це для тебе важко, але…
Я кажу це з любов'ю, ясно?
Я тебе підтримаю.
Точно. Палома - наша цільова аудиторія. Її треба слухати.
Вибачте. Я…
Не знаю. Щось мені зле.
Мені треба подихати. У мене тиск падає.
- Біє! - Боже!
- Гей! - Господи!
Говори зі мною.
- Біє? - Біє.
- Гей. - Боже, злякала мене.
Усе гаразд? Біє?
Ні…
Ні, не гаразд. Мені треба…
Давай…
- Чекай. - Тобі треба на повітря.
Прошу мене вибачити.
Я піду… Біє?
- Принесіть їй води. - Я принесу.
- Вирахую з її зарплати. - Стривай.
Її вік дається взнаки.
Їй потрібен лікар.
Ну що? Як ти?
Жахливо.
Здається, мені треба до лікаря.
Я стала дивно почуватися.
Головні болі, біль у грудях, задишка…
Раптово хочеться плакати.
Любов моєї молодості одружується. Це тому я так почуваюся?
- Гей. Ні. - Так?
Ти досі молода.
І мені не подобається це «любов молодості».
Може, я не художник, як Антоніо, але маю свій шарм.
А я не така стильна, як Валентина.
І я зомліла на роботі.
Яка з нас пара…
Яка пара.
Так…
Ходімо звідси, бо подумають, що ми трахаємося.
Ходімо.
- Добре подихати. - Так.
Ґабріеле, дозволиш? Я хочу поговорити з Бією.
Авжеж.
- Дякую. - Перепрошую.
Гей, Паломо. Вибач, що отак пішла з зустрічі.
Але мені вже краще.
Ми можемо відновити зустріч, якщо хочеш. Я всіх зберу і…
Прошу, не записуй мене.
Та ні. Перевір телефон. Я відправила тобі локацію.
Я записала тебе на прийом до Богині Кицьки.
Богині Кицьки?
Я знаю, тебе дратує, що дурна макіяжна інфлюенсерка
стала твоєю керівницею і роздає накази.
Але я наказую тобі піти, ясно?
Я такого не казала.
Але ти думаєш, що я вмію лише макіяж.
Ти колись дивишся мої відео із звуком? Спробуй.
Може, зрозумієш, що з тобою робить Ґабріел.
Ґабріел?
А що зі мною робить Ґабріел?
Дівчата, розпізнати сексистів легко.
ПАЛОМА #БРОЦІАЛІСТ
А як щодо броціаліста?
Ви вмієте розпізнати токсичність цього чарівного чоловіка,
який здається ідеальним уловом?
Того, якого не можна забути, і який робить вас нещасними.
Він любить фемінізм, знає всі терміни.
Але чомусь це працює на його користь.
Він називає себе самосвідомою людиною
і любить вибачатися перед жінками від себе і від усіх чоловіків.
Він обожнює ваш сміх.
Але не смійтеся гучно, бо це не елегантно.
Він каже, ви прекрасні. «Вам справді потрібно стільки макіяжу?»
З днем народження тебе
З днем народження, любий Томмі
З днем народження тебе
- Ура, Томмі! - Ура!
Задмухуймо. Раз, два, три…
ТОММІ
Ні, любий, задмухуй!
Задмухуй, дурненький. Він не знає як…
Давай, я допоможу. Раз, два, три…
Ось так! Ура!
Сестро. Не засмучуйся, що в тебе немає хутряної дитинки.
Ти тому сумна?
Звісно, ні.
Ти забула, що в мене є пасинок? Це він неприборканий хутряний звір.
Люба, можна я піду трохи раніше?
Я вночі майже не спала, а на роботі був жахливий день.
Важкий день?
- Дуже. - Хочеш розповісти?
Ти знаєш, що до мене можеш звертатися з усім.
Знаю. Але не сьогодні.
Не хочу псувати особливий момент.
А я знаю, що можу звернутися з усім до тебе, так, сестро?
Гарнюня, манюня!
Чого ти хочеш, манюне?
Невеличку послугу.
Нічого серйозного. Я їду виступати на конференції.
Лише на два дні. Я б хотіла, щоб ти подбала про Томмі.
- Добре. - Чудово. Дякую.
Коли можна його забрати?
Забирати не можна. Томмі має залишатися тут.
Чому?
Бо він у машині сильно стресує. Дуже погано.
Люба, тоді мені буде складно. Я не можу бути тут, сидіти з Томмі.
Не можеш?
Ні, нічого… Я…
- Ти не можеш. - Гаразд.
Правда?
- Правда. - Дякую тобі, сонечко.
Я тебе люблю.
Розкажу про його ліки.
Кілька речей треба мати під рукою.
У нього проблеми зі щитовидкою, тому потрібні ці пігулки.
І я помітила, що його кишечник працює трохи повільно,
тож потрібні отакі маленькі супозиторії.
Йому потрібні супозиторії?
Поки не дивися. Ще квіткові краплі…
Не відповідають? Знову?
- Неймовірно. - Ось пані Бія!
Ось ви де. Ви пані Бія?
Та, що дзвонила 83 рази, що ніхто не прийшов полагодити інтернет?
- Приємно познайомитися. - Нарешті.
- Інтернет не працює десять днів. - Це я скажу «нарешті».
Я приходжу вже всьоме, так?
Що? Чоловік каже, нікого не було.
Пані Біє, ми дзвонили, ніхто не відповідав.
Що таке? З вами все нормально?
- Усе гаразд? - Усе добре.
Буде добре. Прошу, ходімо зі мною.
Що тут сталося?
Мій чоловік забув заплатити, і інтернет відключили.
Я вже заплатила, але його немає.
Ні, я про ваше калатання серця.
Про кола під очима. У вас жалюгідний вигляд.
На шиї вена виступає.
Ненавиджу втручатися, тож пробачте.
Але моє життя почало рухатися вперед…
Як це сказати?
Лише коли в ньому з'явилася певна жінка.
Ні, нічого такого. Усе нормально. Дякую, що спитали.
Ви чули про Богиню Кицьку?
Богиню Кицьку?
Ви також? Я вже вдруге про неї чую.
Ну звісно.
Коли ми в біді,
Богиня Кицька знаходить до нас дорогу.
Усе. Ваш інтернет знову працює.
Будь ласка, перевірте і скажіть.
Як чудово.
Господи.
- Вибачте. - Нічого.
Мені так довго ніхто нічого не лагодив.
Знаю.
Слухайте.
Чіпаєш інтернет однієї жінки - зачіпаєш усіх нас, пані.
Розпишіться.
Коханий?
Усе, кажи.
Антоніо, пані інтернетниця приходила кілька разів.
Звертай увагу на дзвінок і домофон.
- Ти купив продукти? - Ні.
Не розумію.
Розуміла б, якби була художницею.
Я у творчому потоці, мені не можна відволікатися.
Хочеш секретарку - найми. Я твій чоловік.
Поглянь.
Моя креативність нарешті повертається.
У мене на роботі був такий важкий день…
Я стільки всього пережила…
- Мені навіть було зле… - Бібіньє, прошу тебе.
Я тут на піку роботи. Поговоримо про це пізніше.
Будь ласка.
- Доброго ранку. - Доброго.
Я…
Я прийшла без запису.
Мені дуже треба до лікаря. Можете його покликати?
Він не в місті.
Як це - він не в місті?
Поїхав, не сказавши пацієнтам? Як так?
Йому довелося.
Слухайте…
Мені потрібен рецепт на ліки. Ви можете виписати?
На жаль, не можу.
Мені дуже потрібен конкретний препарат. Можете виписати хоч один рецепт?
Потрібна печатка лікаря.
І його підпис, так?
Так.
Один…
На жаль, не можу.
Що ж.
БОГИНЯ КИЦЬКА
Та ви що.
Це місце мене знаходить.
Вітаю, Біє.
Ласкаво прошу.
Привіт.
Ого. Я почуваюся особливою.
Звідки ви знаєте моє ім'я?
На нього ж запис.
- Точно. - Так.
Правильно.
Як ви почуваєтеся?
Ну, я…
Дайте вас обійняти.
Я про вас подбаю. Ходімо.
- Влаштовуйтеся. - Дякую.
Сідайте.
То що саме тут відбувається?
- Скуті плечі. - Ага.
Значить, мало співчуття до себе.
Від цього прискорене серцебиття і біль у грудях.
Поперек запалений.
Це означає, що вам важко рухатися далі і говорити те, що насправді думаєте.
Живіт роздутий. Ви що, не були в туалеті?
- Ні. - Ясно.
Неходіння в туалет означає, що вам важко
відпускати те, що вам вже не потрібно.
Воно застрягло у вас.
Темні кола.
Сухе дихання.
Темні кола означають безсоння.
Спати не вдається, коли проковтуєш стільки лайна.
Ваша коренева чакра хвора.
Це той плач у душі, який ви не можете пояснити.
Вузлик біля пупка,
вузлик у паху…
Схоже, ви не мали пристойного оргазму…
одинадцять місяців, вісім днів і п'ять годин.
Так довго?
Але я це виправлю.
Богиня Кицька…
Шарлатанство.
ПЕДРО ПАУЛО ШВИДШЕ, ТИ ВІЧНО ЗАПІЗНЮЄШСЯ!!!
Мій телефон!
Він забрав мій телефон!
Мій телефон! Будь ласка, допоможіть!
Він забрав мій телефон!
Ти що, здурів? Віддай мій телефон!
Віддай мій телефон!
- Ти вкрав телефон! - Стійте!
- Віддай його! - Пані, припиніть!
Я зараз викличу поліцію!
Віддай телефон - сама викличу!
- Віддай телефон! - Пробачте!
Ось він! Ось ваш телефон.
Ого! Неймовірно!
- Є хвилинка? - Якого біса, Біє?
Моє паркомісце. Я його хочу.
Твоє місце було вітальним подарунком Паломі.
Це остаточно. Та й ходити корисно.
Допоможе схуднути.
Чому тоді ти не віддав їй своє місце?
- Ти егоїстка. - Та невже?
Так, точно.
Але якщо для тебе це така проблема, я знайду справедливе рішення.
- Чудово. - Щоб Палома не почувалася дурепою.
- Почувалася дурепою? - Так.
- Тут я почуваюся дурепою, Педро Пауло. - Чому?
Бо не було посади, вище моєї.
Крім твоєї - власника журналу.
А тепер ти віддаєш моє паркомісце цій дівчині!
Ні!
Це робота Богині Кицьки. Я знаю.
- Твоє життя - флірт із цими жінками. - Ні. Про що ти говориш?
Я виконую твою роботу, Педро Пауло.
Багато років. А зарплата та сама.
Не через мене. Ти знаєш, що ринок онлайн-журналів…
Не знаю. Розкажи.
…не те щоб процвітав.
Он як? Тому ти купив BMW?
Ні, BMW - це особиста жертва,
яку я приношу.
Бо, як ти знаєш, у цій індустрії
найважливіше - створювати імідж успіху.
Я мушу це робити.
Думаєш, легко керувати людьми, коли всі дивляться?
Гадаєш, мені подобається? Ні.
Ви смієтеся, але я роблю це для компанії,
для усіх вас і для тебе.
- Керуєш? - Так, керую.
- І що? - Педро Пауло…
Твоє життя - це дорогі ресторани
з такими ж жалюгідними людьми.
Припини.
Ти керуєш тільки їжею, яка потрапляє тобі в рот.
- Так, пане Животику? - Ну все, годі!
Будьмо чесні. Так, привілейована дитинко?
- Я татків спадкоємець. - І що?
- Я не винен. - Я успадкував усі твої гроші.
І я важко працював у татовій компанії.
Важко працював лише твій тато. Хай спочине з миром!
Не згадуй його.
А хоча ні, хай не спочиває.
Якщо він виростив таку халепу, мабуть, теж був сексистом і дурнем.
Давай чесно. Ти вивчав бізнес, бо гадки не мав, чим займатися, так?
Я був дитиною. Мені було 35.
Я роками рятувала твою дупу зі спонсорами!
Ти нікого не поважаєш. Ти жалюгідний!
- Ти… - Ні! Заспокойся!
Тихо.
Я знаю, що відбувається.
У тебе ПМС?
- Що? - Не знаю. ПМС.
Жінки тоді трохи самі не свої.
Ви що, синхронізуєтеся? Це божевілля.
У мене немає місячних,
йолопе!
Менопауза?
Я не знаю, коли вона починається.
Чому ти це робиш? Чекай, повернися.
- Ти йдеш? - Так!
- Чому? - Я йду.
Щасти, Педро Пауло,
бути ейджистським, жіноненависницьким і сексистським власником
журналу для феміністок.
Смішно! Ти збанкрутуєш за тиждень.
Чекай, ти кидаєш…
За тиждень!
Ми щойно стали свідками великої драми в «Міні+»!
Я сказала мене не знімати!
- Який характер! Дивовижа. - Так?
Ти ходила туди, правда? Вона неймовірна!
Дай мені спокій! Знімати все - це ніби минуле десятиліття.
Вітаю, Біє. Ти пройшла тест.
Який тест? Я тебе не розумію.
І знаєш що? Мені байдуже.
Що?
Прекрасно.
Що я накоїла?
Біє, що сталося?
Що сталося, Ґабріеле? З мене досить.
З мене досить ютуберів, хештегерів, інфлюенсерів…
Мені набридло прогинатися, щоб робити ідіотів щасливими!
Дихай. У тебе панічний напад.
- Не чіпай мене! - Що відбувається?
Що відбувається? Мені треба платити за життя, Ґабріеле!
У мене ледачий чоловік, що не поворухне пальцем,
сестра, яка говорить як немовля, коли їй потрібна послуга,
козел-бос, який не підвищував мене десять років!
- І ти. - Я?
Так, ти. І не трахаєш мене, і не даєш мені спокою.
Це ти мене кинула.
Ми були підлітками.
Я давала тобі тисячу шансів,
але ти кажеш, що не любиш незалежних жінок, так, Ґабріеле?
То чому я щось відчула під час обіймів?
Біє!
Що відбувається? Ти ніколи… Чому ти все це кажеш?
Бо це правда, Ґабріеле.
А правда не завжди стильна, витончена і скромна, як Валентіна.
Це правда.
Але залишки патріархату в серці чоловіка
завжди для шлюбу вибирають Валентіну.
Чому ти думаєш, що Валентіна скромна?
Валентина просто мила, ввічлива й добра жінка.
Привіт, коханий.
Такою ти мене бачиш? Милою, ввічливою і доброю?
Я згодна. Ти мила, ввічлива і добра.
Дивно, Біє. Я теж тебе такою бачу.
Власне, саме так Ґабріел тебе описав,
коли я зірвалася,
бо він не прибирає за собою.
А він сказав: «Ти маєш бути милою, ввічливою і доброю, як Бія.
Вона живе в гармонії зі своїм чоловіком».
З мене годі, ясно? Годі!
Я втомився намагатися зрозуміти вас і допомогти? Досить!
Привіт.
Чого ти за мною стежиш?
Хочу знати, чому ти мене не пропускаєш.
А чому я мушу?
Зі звичайної ввічливості.
Мені насрати на звичайну ввічливість, імбецилко.
Якщо не хочеш, щоб я блокувала дорогу, виходь з дому раніше.
І забирайся звідси, поки я не вмазала тобі в пику.
Ну в чому твоя проблема?
Моя проблема в тому, що я мушу подивитися у твою морду
і сказати, що ти жалюгідна паскуда.
Твої батьки та друзі тебе не терплять.
Ти й сама себе не терпиш.
Тож ти ходиш і забруднюєш повітря своєю смердючою пикою,
думаючи, що гівняна машина робить тебе кращою за інших.
Але ні. Ти просто купа лайна.
Людям не потрібні твої прикраси, будинок чи твоє багате гівняне обличчя.
Їм треба просто на роботу й додому. Бо у них є життя.
На відміну від тебе, яка думає, що має життя, а сама просто купа лайна.
Не знаю, що зробила ця Богиня Кицька.
Усе гаразд, але коли мене тригерять, я стаю Халком.
Будь обережна.
Я дивилася її соцмережі - на неї ніхто не підписаний.
Я робила таке, на що думала, що нездатна.
І ось я в кабінеті Педро Пауло, кажу йому все, що відчуваю,
усе, що спало на думку.
Уявляєш, щоб я закотила сцену?
Ти знаєш, що я на це не здатна, так?
- Роберто! - Так! Вибач.
Тьяґо погрожував заблокувати, і зробив це.
- Козел! - Дівчинко, прошу. Послухай.
Можеш дивитися мені в очі, коли ми говоримо?
- Роберто? - Так.
- Ти слухаєш? - Так. Продовжуй.
- Що я казала? - Продовжуй.
Ні. Роберто, що я щойно казала?
Зрозумій, у мене теж не все добре. Віддай!
Віддай, Біє.
Слухай, Роберто.
Щоразу, коли в мене проблеми,
ти не дивишся мені в очі.
Завжди зосереджена на власних проблемах.
Правда в тому, Роберто, що ти дбаєш лише про себе.
Наче проблеми є лише в тебе,
лише тобі самотньо і тобі потрібна подруга, щоб виговоритися.
Але послухай, Роберто.
Тебе ніхто не терпить.
Ти такий егоцентричний розпещена й егоїстична!
І що ти зробиш? Підеш? Чи заблокуєш мене, як Тьяґо?
Яка я ідіотка.
Чудово. Ми знову говоримо про тебе.
Добре.
Його бабуся мене розблокувала. Це знак?
Стій…
Біє, прошу.
Біє!
Навіщо ти це зробила? Ти знаєш, що я досі плачу за цей телефон!
- Роберто! - Я…
Коли наступного разу зустрінемося поговорити,
слухай, що я тобі казатиму.
Курва!
Антоніо, твій син перетворив мою вітальню на зону бойових дій.
- Іди поговори з ним! - Давай святкувати.
Моя креативність повернулася.
- Я з тобою говорю. - А я з тобою.
Розслабся. Ти надто напружена.
Тоді допоможи мені розслабитися - навчи свого сина манерам.
Так. Але поглянь, як дивовижно,
коли до художника через п'ять років повертається творчість.
Дивися.
Клас. До малювання повернешся потім.
- Але ти не подивилася… - Зосередься. Я з тобою говорю.
- Твій син знову прогуляв школу. - І що? Він молодик.
Ти такого не робила в його віці?
Неробство - це не вихід.
Неробство - це споглядання життя, Біє.
Ти здаєшся, відпускаєш, розслабляєшся.
Не все в житті має бути напруженим, нудним і сірим.
Розслабся.
Добре. Розслабитися, так?
- Так. - Розслабитися?
- Звісно. - Розслаблюся.
- Прошу. - Якщо ти хочеш.
- Будь ласка. - Я розслаблюся.
Я буду розслабленою. Ого.
Я перетворюся на тварину - такою буду розслабленою.
На тварину, яка не платить за житло, не ходить у магазин.
- Я знав, що ти почнеш. - На тварину як ти.
Не починай, Біє. Це мені можна скаржитися.
Починай, прошу.
Згадай, які ми були на початку.
Ми були близькі, постійно був чудовий секс.
Ти від мене шаленіла.
А тепер ти приходиш і говориш зі мною як з братом, як із…
Сином.
- Я не це хотів сказати. - Так, сином.
Тільки сину можна таке лайно.
Але лише до чотирьох років,
бо у п'ять він би допомагав більше, ніж ти.
Досить.
У три він би малював краще за тебе.
- Що? - Місяцями малювати три срані лінії.
Про що ти говориш? Ти нічого не розумієш у мистецтві.
Я не марнуватиму час на пояснення, що це не срані лінії.
Ясно? За цими трьома сраними лініями багато болю, Біє.
Болю?
Болю.
Біль у мене ось тут від носіння тебе на плечах.
Я вже рік плачу за оренду,
бо ти не маєш натхнення і не можеш знайти роботу.
Це моя робота.
І я мушу терпіти те, що твій нікчемний, жалюгідний син живе тут!
Його мати відправила його сюди, бо навіть вона його не терпить.
З мене досить.
- Що ти кажеш? - Я кажу…
Тепер уважно.
- Залиш цей дім. - Що?
І забери цю скалку в дупі із собою.
Не… Нікола, вона не хотіла.
Навіщо ти так з дитиною?
Дитиною? Хіба він не молодик?
- Усе, що я сказала, правда! - Гей! Заспокоїмося?
Спокійно. Так ми ні до чого не дійдемо.
Досить. Я знаю, що відбувається.
Я…
- Можна спитати? - Так.
Обіцяєш не сердитися?
Я вже сердита.
Обіцяєш не сердитися сильніше?
Питай.
У тебе місячні?
Чому щоразу, коли жінка злиться,
чоловіки думають, що в неї місячні?
- Це дурня. - Це не дурня, Біє.
Ми знаємо, які ви в цей час чутливі. Ось і все.
Нічого абсурдного.
- Ясно. Чутливі, так? - Так.
Я дуже чутлива, так? Чутливість. Таке гарне слово.
Чутливість. Митці люблять це слово.
То давай я тобі покажу.
- Я покажу. - Припини, Біє. Я серйозно.
Я покажу тобі мою чутливість.
- Що відбувається? - Я покажу.
Біє, це не смішно. Припини, Біє!
- Я дуже чутлива! - Якого біса?
- Клас? - Що це?
- Добре бути художницею! - Біє, прошу!
- Це моє життя! - Я розмалюю твоє життя!
Точно! Готуйся, я тобі за дві години влаштую художню виставку!
Біє! Припини!
Біє, мої очі!
Чутлива!
Тату, хата була чумова.
Вона вгамується. Це ті дні.
У мене немає місячних!
- Ходімо, поки нічого не кинула. - Так.
ЗАХИЩЕНА БОГИНЕЮ
04:22
Ти принесла лід?
Який лід? Я хочу поговорити з Лаурою.
Ти про ді-джейку Лаурекс?
Так, ді-джейку! Точно, ді-джейку!
Чекай. А це не ти тоді об мене спіткнулася?
Даруй, пропусти.
Лауро!
Перепрошую.
Вибачте, пані. Гей!
Лауро!
БЕЗКОШТОВНИЙ WI-FI
ЛОГІН: БІЯ ПАРОЛЬ: БІЯ1234
Ясно, чому він повільний.
Лауро!
Зніми їх. Я говорю.
Не читай по губах. Слухай.
- Лауро, я хочу спати. - Що?
І я сьогодні спатиму. Чуєш, Лауро? Навіть якщо доведеться вчинити рішуче.
- Он як? - Так!
Як саме? Викличеш поліцейських?
Як справи, хлопці?
Чи подзвониш пану Фернандо, менеджеру дому?
Ось він! Так, пане Фернандо!
Чи що? Покличеш Еліо, швейцара?
Обережно, Еліо! Того разу я тебе несла!
Чи Розану, помічницю менеджера? Схоже, її рот трохи зайнятий.
Я бачу, Лауро.
Але послухай, я почуваюся дуже дивно.
Я себе боюся. Тож вимкни музику негайно.
Зараз буде дроп! Зараз…
Лауро!
Гей, так нечесно.
- Яка психічка! Це просто вечірка. - Леді, охолоньте!
«Це просто вечірка».
- Що? - Ідіть додому, сумна пані!
Що? Серйозно.
Даруйте.
Музика повернулася!
Перепрошую.
ЕТИЛОВИЙ СПИРТ
Принесла лід?
Я принесла краще.
Що це?
Ні! Якого біса, Біє? Заради Бога, за це ще не заплатили!
Якого біса, Біє?
Біє, ні!
Біє, я вимкну. Уже тихіше, дуже тихо.
Ні!
- Боже, Біє! - Іди додому, ненормальна!
Агов, усі. Вам час іти.
Вечірка закінчилася. Будеш? Хочеш ковток?
Що, любий? Не погрожуй мені.
Дивіться.
Твої гості засмучені.
Швидко, усе скінчено! Не зрозуміло?
- Серйозно? - Треба знайти телефон.
Лауро.
- Прибери це. - Що?
Ні!
Це?
- Ні. - Тобі не сподобалося?
- Поглянемо. - Прибери.
Поглянемо.
- Прибери. - Лауро, люба…
Погрожуєш дому з матір'ю і двома дітьми?
Це ж сімейний дім.
Ох, люба.
Іди спати. Усе.
Бо завтра тобі робити той схожий на сраку пучок. Так?
Кіт!
СЕСТРА БАРБАРА СЕСТРИЧКО!
ПРОПУЩЕНИЙ СЕСТРА БАРБАРА
ПРОПУЩЕНИЙ ҐАБРІЕЛ
СЕСТРА БАРБАРА ДУЖЕ СУМУЮ ЗА ТОММІ!
ҐАБРІЕЛ ПОДЗВОНИ ЩОЙНО ЗМОЖЕШ
СЕСТРА БАРБАРА ТРЕБА ТЕРМІНОВО ПОГОВОРИТИ
СЕСТРА БАРБАРА Я МАЙЖЕ ВДОМА
СЕСТРА БАРБАРА ДЕ ТИ?
Томмі?
Ходи, котику.
Де той кіт? Іди сюди.
Гей! Томмі?
Ходи.
Гей, Томмі.
Ось ти, ледачий.
Ні.
Ні, дідько.
Ні…
Дідько.
Сестро, який сюрприз!
Це від тебе сюрприз. Ти швидко повернулася.
Як мій синочок? Скучив за мамою, мій любий?
Як твоя подорож?
Добре. Покажи мого хлопчика.
Він за тобою дуже сумував.
Дай його потримати.
Тим, певно, втомилася. Іди прийми душ, розбери речі.
Потім дам його.
Втомилася. Але дай разок понюхати його шийку.
З котами так не роблять. Ти це знаєш.
Йому подобається в мене на руках. Дай йому там побути ще трохи.
- Біє, дай мого кота. - У Порту-Алегрі гарно? Холодно? Тепло?
Я там не була. Люди гарні?
Дай вже мого кота! Не поводься дивно.
Ходи сюди, моє дитятко, мій Томмі, мій любий.
Томмі?
Що… Томмі?
- Томмі? - Пробач, сестро.
Я його знайшла таким.
Яким - таким?
- Що ти з ним зробила? - Нічого не робила…
Томмі мертвий?
- Ти давала йому ліки? - Забула.
Ти забула давати йому його ліки?
Якщо не могла з ним побути, чому не сказала? Я б попросила іншого.
Іншого? Я все життя розгрібаю твої проблеми.
Томмі - проблема?
- Тобі важко відмовити. - То краще сказати «так» і вбити Томмі?
Що? Я не вбивала…
Так, я облажалася, не дала йому ліки.
Але це просто кіт, а не дитина.
Що ти сказала?
Пробач.
Знаю, ти вважаєш мене жалюгідною. Але не у всіх твоє дивовижне життя.
Не всі одружені з вродливим художником,
працюють у журналі, гарні.
Пробач, що я просто людина… з твариною.
- Я не це мала на увазі. - А що тоді?
Знаєш що?
Ти справді жалюгідна.
Подивись на свій дім.
Скрізь фото кота. Кіт носить одяг, його перевдягають.
Кіт є кіт! Люди є люди!
Бляха, твій кіт був старим і помер. Це не кінець світу!
Чорт. Пробач.
Я заплуталася. Не знаю, що кажу.
- Пробач. - Як ти смієш казати таке мені?
Я твоя сестра.
Я завжди тварин любила більше за людей. Знаєш чому?
Бо люди жорстокі.
- Але я не думала, що ти будеш… - Людиною.
Нарешті.
Так.
Ось і все, я людина. Я…
Знаєш, скільки років я провела,
змушуючи себе бути милим, чарівним, розумним і добрим роботом?
І я ніхріна не отримала.
Ні, я отримала чоловіка-дармоїда, боса-козла,
односторонню дружбу.
Ти, мама тваринки.
Пробач.
- Геть з мого дому. - Я не хотіла. пробач.
Геть з моїх очей!
Іди!
Біє?
Усе гаразд?
Ні.
Скасуйте те, що ви зі мною зробили.
Я нічого не робила. Це все ти.
Ні, я не така людина.
Чому масаж мав такий ефект?
Я не ходжу, не ображаю і не кидаюся на людей.
Деякі люди зі страху
приховують свій м'якший, людяніший, більш мирний бік.
А ти, з іншого боку, була близька до хвороби
з усім цим гнівом, ненавистю і розчаруванням, які закрила в собі.
Я зрозуміла. Гаразд.
Але мені потрібні друзі. Мені потрібна робота.
Я хочу знову все проковтувати.
Так у цьому світі виживають, а я хочу тут жити.
Біль у грудях минув?
Так.
Твоя тривожність, безсоння, тахікардія,
безпричинний плач у душі,
біль у грудях, болі в тілі, закрепи,
відчайдушна потреба ліків…
Усе минуло?
Так, усе минуло.
Тоді чому ти скаржишся? Ти одужала.
Ні.
Я кривджу тих, кого люблю.
Біє, люди не витримують правди.
Вони до неї не готові.
Але це життя. Наступного дня ти вибачаєшся і живеш далі.
Ні.
Я хочу повернути те, як було раніше.
Це складно, Біє. Я не можу.
Облиште. Виправте те, що ви зробили.
Я нічого не зробила.
Це зробила ти.
Ти все це створила. І я впевнена, тобі сподобалося. Так?
По-різному.
Це все, що ви скажете?
Ні. Я хочу сказати ще одне.
Ти головна.
Ти, Бія, головна.
Не забувай цього.
УСИНОВИТЕ МЕНЕ?
Авжеж.
Давайте. Можете їхати.
Хто там?
Привіт, люба. Це я, твоя сестра.
Сестра? У мене немає сестри.
Прошу, відчини. Я тобі дещо принесла.
Якщо це не мій живий кіт, мені не цікаво.
Барбаро, прошу, відчини. На дві хвилини.
- Не впустиш мене? - Ні? З поваги до Томмі.
- Що це? - Ну…
Про це я хотіла поговорити.
Знаю, він не замінить Томмі. Але я взяла його для тебе.
Господи. Яка ти падлюка!
Думаєш, тварини - як меблі? Нічого, купимо нові.
Ні, я знаю, що це так не працює. Але поглянь на нього.
Я нізащо не подивлюся на цього…
Боже! Яка ж ти зараза.
Він такий милий!
Боже мій. Іди до матусі.
Пробач, моє дитятко. Я тебе дуже сильно любитиму.
Боже мій.
Як він пригорнувся. Ти поглянь.
Дуже гарний.
Так.
Пробач мені.
Пробач за те, як я з тобою. говорила.
Пробач за Томмі. Я дуже завинила, я ідіотка.
Пробач. Я люблю тебе.
Я маю тобі дещо сказати. Приходив ветеринар…
За його словами, у Томмі стався серцевий напад через зайву вагу.
Люба, мені так шкода.
Так. Тож частково це я винна, але частково і ти, бо не була тут.
Так.
А про те, що ти наговорила -
ти жахлива людина, але ти моя сестра.
Я тебе завжди любитиму.
Ми тебе завжди любитимемо.
- Я дуже рада. - Але ми не підемо до тітки Бії.
- Вона чудовисько! - Гей! Це брехня.
- Це правда. - Ні.
- Залишишся ненадовго? - Не можу.
У мене є дуже важлива справа.
- Добре? - Так.
- Я повернуся. - Гаразд.
Попрощайся з тіткою.
- Бувай. - Бувай, тітко.
Мій любий.
Ти тут? Це чудово!
Саме та, кого нам бракувало на святкуванні.
Святкуванні?
- Так. - Знаєш, нема чого святкувати.
Під керівництвом Педро Пауло без мене журнал швидко збанкрутує.
Моя порада? Тікай, поки можеш.
Я прийшла звільнитися. Що мені треба підписати?
Багато чого. Тобі треба багато чого підписати, але для підвищення.
Ти пройшла тест, щоб стати моєю бізнес-партнеркою.
- А де Педро Пауло? - Я купила журнал і звільнила його.
Не вірю.
Що? Це неможливо!
Інвестори - купка старих чоловіків-сексистів.
Як ти змусила їх підтримати тебе?
Усі дівчата за «Міни+» сходили до Богині Кицьки.
І тоді всі вони подали на нього скарги. Рада легко погодилася.
То що скажеш?
Ти зі мною чи ні?
По-перше, ця пропозиція для мене честь
і мені страшно соромно, що я тебе судила, не знаючи тебе.
Я помилилася. Вибач.
Але я думаю…
що ми все бачимо геть-по різному.
Ні, Біє. Мені потрібна така, як ти.
Та, хто вірить в історії довші за два рядки.
Хто боротиметься за детальне інтерв'ю.
Ми гарна команда, Біє.
Подумаєш над цим?
Гаразд. Я подумаю.
А щодо твоїх відео…
зі звуком вони справді неймовірні.
Ні! Чекай!
- Дозволь мені це записати! - Я знала. Ні.
Ні, вимкни це.
- Ну ж бо… - Паломо?
Можна мені Бію на пару слів?
Перепрошую.
Ґабріеле.
- Привіт, Біє. - Чекай.
Дозволь мені вибачитися за те, що я тоді наговорила.
Не те щоб я шкодувала, але мій тон нікуди не годився.
І ще я сподіваюся, що ви з Валентіною дуже щасливі.
- Гаразд. - А… тебе теж звільнили?
Ні.
Вона сказала, що залишить мене, але пильнуватиме.
Добре.
Вона мені подобається дедалі більше.
Ще одне, Біє. Валентіна захотіла перерву.
І я був радий. Я зрадів, бо…
Я збентежений, у голові плутанина.
Тому… Повечеряємо сьогодні?
Ґабріеле, я не…
Я не знаю.
Я не мила жінка, ясно?
І думаю, вороття немає.
Мені подобається бути такою.
Навіть якщо це важко, напружено,
і з усіма цими…
дивними речами і змінами в моєму житті я…
У мене більше не болить у грудях.
І це…
дивовижно.
Я хочу тебе такою, яка ти є. Завжди хотів.
Я так і не позбувся почуттів.
Подзвоню тобі пізніше.
- Що це таке? - Іди сюди. Сюрприз.
Відкрий холодильник.
Іди сюди.
Дай свою руку.
Вона…
тепла. Я заплатив. Тобі більше не треба хвилюватися.
Ти плакатимеш від щастя. Ходімо у вітальню.
Ходи.
Давай, Біє!
Вона називається «Біє…
Я тебе кохаю».
Так.
А ця червона лінія - якась данина моїй менструації?
- Ні, Біє. Пробач мені, будь ласка. - Моєму ПМС?
Почнемо спочатку? Бо ти теж наговорила жорстких речей, які я не забув.
- Антоніо… - Ні, зачекай.
Останній сюрприз. Обіцяю.
Останній крок. Іди сюди.
Я приготував твою улюблену пасту. Путтанеску.
Поїмо?
Спокійно, як колись.
Як смачно.
А хто найкрасивіша?
Сподобалася моя паста?
Я більше не хочу.
Поїж іще трохи. Це твоя улюблена паста.
Я не хочу тебе.
Я не хочу пасти, я не хочу того життя, яке я мала.
Ні, Біє.
- Усе скінчено. - Ні, дай мені шанс. Я змінюся.
Я тобі вірю.
Правда. Люди можуть змінюватися.
І тобі це буде корисно, але в інших стосунках.
Бо це не може продовжуватися. Я…
Я перестала тебе любити.
Моє кохання зникло.
Усе закінчується.
Ні. Дещо повертається.
Повертається, Біє.
Наприклад, моя креативність зникла, але вона повернулася.
І повернулася сильнішою, кохана.
Речі повертаються, Біє.
Повір мені.
Ніколи не думав, що скажу це.
Але я втомилася навіть від твого гарного обличчя.
Пам'ятаєш, як ми зійшлися?
У нас весь час був секс.
Було дуже добре.
Не викидай це, Біє.
Я пам'ятаю кінець нашого шлюбу,
коли ми припинили займатися сексом, бо все було погано.
Це скінчено.
Скінчено.
- Чекай. Куди ти йдеш? - Униз.
Побуду там, поки ти
помиєш посуд, збереш свої речі й підеш.
- Бу! - Пані Біє!
Слухайте, коли Антоніо піде,
скажіть, щоб більше ніколи не заходив у цю будівлю.
- Так, пані. - Ні він, ні його огидний син.
- Так, пані. - Зрозуміло?
- Так, пані. - Чудово.
ВАЛЕНТІНА БІЄ, ЦЕ ВАЛЕНТІНА.
СПУСТИШСЯ ПОГОВОРИТИ?
- Привіт. - Сідай.
Що таке, Валентіно?
Отже, Біє. Я приїхала вибачитися.
Я весь цей час була фальшивою.
Ти мені ніколи не подобалася. І ти завжди це знала.
А я знала, що ти знаєш.
Я приїхала сказати це тобі особисто.
Гаразд, Валентіно.
Я тобі не подобаюся. Що ж. Переживу. Не страшно.
Відчини, будь ласка.
Ні, не можу.
Я хочу сказати тобі дещо ще.
Я хочу сказати, що ти зарозуміла сучка, бо ти мене весь час засуджувала.
Так, у моєї родини були гроші. Але вони розорилися.
І я гну спину, щоб заплатити за братів коледж і підтримувати маму,
поки ти на мене дивишся і поводишся зверхньо.
Бо ти працюєш у журналі?
Чорт забирай, Валентіно.
Ти була в Богині Кицьки.
- Звідки ти знаєш? - По тобі видно.
Бачити це ззовні - просто дивовижно.
Повірити не можу. Ти теж у неї була?
Звісно. Як, думаєш, я сказала все в обличчя Педро Пауло?
- Чорт! - Здуріти!
Пробач. Пробач, що засуджувала.
- Ні… - Справді, мені дуже шкода.
- Ти мені подобаєшся. - Правда?
Думаю, я це переживу.
- Отакої, Богиня Кицька. - Боже мій…
- Чоловіки люблять нашу взаємну ненависть? - Так.
Ґабріел казав не ненавидіти тебе, бо сильні емоції
додадуть моєму гарному обличчю зморшок.
- Він так казав? - Так.
А пробував змінити мою думку про тебе?
От і в мене так само.
Щоразу, коли я казала, що ти розбещена багата, снобка, фальшивка,
він не заперечував.
Ніколи не казав, що ти працьовита і підтримуєш свою сім'ю.
І коли я казала, що ти зарозуміла сучка,
він казав не лаятися, бо мені це не личило.
- Тобі дуже личить. - Так.
Серйозно. Ти чудово лаєшся.
Як приємно, правда? Бляха, це нормально. Бляха!
Збіса нормально!
Так. «Збіса» - це м'яко.
- Давай вище. - Так.
- Вибирай сильніші слова. - Гаразд.
То що зараз між вами двома? Я знаю, що у вас перерва.
Он як?
Здуріти. Для мене це новина.
До речі.
ҐАБРІЕЛ Я ПРИЇДУ
Що ти тут робиш?
Ні, як ти дізнався, що я тут?
Встановив у твою машину GPS, підключив до мого телефона.
Я хвилююся, що ти так пізно повертаєшся з роботи.
Раптом тебе пограбують чи ще щось.
Капець, Ґабріеле. Стеження за її машиною? Це злочин.
Чому ти сказав Бії, що в нас перерва?
Бо я невпевнений, ясно?
Бо я сексист. Ви ж так кажете?
Але я кохаю вас обох.
Правда.
Хіба гріх мати стільки любові?
Я козел, бо можу віддавати стільки любові?
Це як подивитися.
Валентіні теж можна буде роздавати всім свою любов, як тобі?
Так було б ще простіше. Хіба ви не почали сміятися і приятелювати?
То чом би не веселитися втрьох?
Ми можемо спати всі разом.
- Що? - А чому ні?
- Якого біса? - Я залюбки.
- Любий… - Скажи.
Я перекладу питання Бії, бо ти явно не зрозумів.
Коханий, якщо я захочу віддавати любов у своїй піхві…
Валентіно…
…іншому чоловіку, поки ти, пане Відкриті Стосунки,
розповідаєш Бії, що в нас перерва, щоб бути з нею,
це буде нормально?
Чи так можна лише тобі, бо ти свідомий?
Валентіно, чому ти так розмовляєш?
Якби були інші хлопці, звісно, весілля було б скасовано.
- Ні вечірки, ні торта, ні… - Не хвилюйся, коханий.
Я зроблю те, що жінки роблять ще з часів моєї прабабусі,
а саме полегшують життя чоловікам.
Усе скінчено, Ґабріеле. Ніякого довбаного весілля - нічого.
Усе скінчено.
- Валентіно, повернися… - Ти прекрасна.
Валентіно, стій.
Просто неймовірна.
Раніше білим було легше.
Розділимо убер? Я на мілині.
Ні, дякую. Я не в такому відчаї.
Щасти.
Біє, чекай.
Біє, ходи сюди.
Бачиш?
Ти порвала з Антоніо, я порвав з Валентіною…
Не думаєш, що настав наш час?
Хіба ні?
Ти порвав з Валентіною?
Боже, Ґабріеле.
Як можна так перекручувати?
- Це не круто. - Я не можу жити без вас двох.
Нормально ти без нас можеш жити.
І ще одне. Я мало не забула.
Я прийму пропозицію Паломи бути її партнеркою.
Тож відтепер, любий,
вчися жити ще і без своєї роботи.
Тебе звільнено.
Ні, Біє. Облиш. Не треба цього робити!
Не треба.
…революційно.
БОГИНЯ КИЦЬКА: ЛЮБИТИ СЕБЕ - РЕВОЛЮЦІЙНО
РОБЕРТА МУНЬЙОЗ РОЗПОВІДАЄ: ВИКИНУЛА ТЕЛЕФОН, ЗНАЙШЛА СЕБЕ
БОГИНЯ КИЦЬКА
- Я згодна. Я буду партнеркою. - Не партнеркою.
Я хочу, щоб ти була гендиректоркою, шефинею, віцепрезиденткою, ким захочеш.
Президенткою? Пані президенткою компанії.
Слухай, Біє, у мене є гроші і чудові ідеї.
Це так.
Але я щойно купила три інші компанії, які ледь не потонули через чоловіків.
Боже.
І, можливо, це річ з твого покоління, але я зворушена, ти мені потрібна.
Можеш на мене розраховувати. Але спершу я маю дещо попросити.
Я не втручатимуся у твої ідеї та рішення.
І в тебе найвища зарплата.
Ні, це про дещо інше.
Мені потрібна тижнева відпустка.
- Відпустка, Біє? - Так.
Ні?
Відпустка? Ця компанія тепер твоя. Роби зі своїм життям що хочеш.
Подумай. Ось, дивись.
Хочеш покататися?
Це ключ від BMW Педро Пауло?
Це ключ від твого BMW.
Припини.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда