NOHA VALÓS TÉNYEK IHLETTÉK,
EZ A SOROZAT EREDETI FIKCIÓS ALKOTÁS.
MINDEN MAGÁNÉLETI HELYZET FIKTÍV.
2015. NOVEMBER 13.
A BIZALMAS 1. RÉSZ
Arnaud!
- Szia! - Szia!
Bocs, befejezek egy üzenetet.
Nem baj, csak nyugodtan!
- Jól vagy? - Igen, jól. És te?
Ne helyezkedj el, végeztem!
Legyen szíves!
Fizetek és megyünk?
- Hová megyünk? - Hozzám. Itt lakom a közelben.
Aha...
Szívesen ittam volna egy pohár valamit.
Mi az? Nem tetszem?
Nem tudom, nem ismerlek. Nem...
Oké, semmi gond. Szép estét!
Hozhatok valamit?
Igen. Egy pohár pezsgőt is lehet kérni?
- Igen. - Köszönöm.
Elnézést, uram! Tudna vigyázni a holmimra?
Szeretnék elugrani cigit venni.
Addig vigyázhatok a táskájára.
- Az jó lesz. - Biztonságosabb.
Igen. És adna még egy pohárral?
- Igen. - Tényleg mindjárt jövök.
Hölgyeim és uraim, kérem, az utca le van zárva!
Kérem, forduljon vissza és menjen metróval!
Nem, uram! Forduljon vissza! Legyen szíves metróval menni!
Uram! Bocsánat, uram! Tudja, mi történt?
Nem, nem tudom.
Halló? A metróban vagyok, rosszul hallak.
Nem tudom.
Hallasz?
Még mindig ott vannak?
A rohadt életbe, de durva!
Nem tudom. Nemsokára odaérek, azt hiszem.
Margot? Nem. Küldtem neki üzenetet, de nem válaszolt.
Paul, hívj vissza, légy szíves!
Engedjenek be! Hadd menjek be!
Figyelem, hölgyeim és uraim!
Biztonsági okokból kénytelenek vagyunk az állomáson várakozni.
Basszus! Hol a kulcsom? A francba! A rohadt életbe!
Mindenkit megöltek a Bataclanban.
Ránk lőttek. Ránk lőttek!
Hogy hívják, asszonyom? Hogy hívják?
Itt vagyok, itt vagyok magával. Hogy hívják?
Émilie vagyok.
Nem mehetünk vissza oda...
Vincent! Chris vagyok. Csak tudni akartam, hol vagy.
Nagyon aggódom. Hívj vissza!
Hívj vissza, amint tudsz! Puszi.
Hazamegy, Émilie?
Christelle! Végre itt vagy!
Basszus! Hol van?
Aggódtam, próbáltalak elérni.
- Mit keresel? - Hol van, basszus?
Mit keresel?
A töltődet, mert az enyémet elvesztettem.
Lezárták a környéküket. Tudna róla kicsivel többet mondani?
Igen. Tele van a környék rendőrökkel, rohamrendőrökkel, rengetegen vannak.
Fogalmam sincs, nem tudom, mi történt. Nem tudom...
VAGY TÍZ LÖVÉST HALLOTTAM A LAKÁSOMBÓL. BICHAT UTCA.
VAN VALAKINEK INFÓJA?
A CARILLON MELLETT LAKOM. BÁRKINEK SEGÍTEK.
A TWITTEREN VÁLASZOLHATTOK
NEM TUDOK ALUDNI. A TÉVÉ ELŐTT ÜLÖK
AZ ÁLDOZATOKRA GONDOLOK, A CSALÁDJUKRA, A BARÁTAIKRA...
A HÚGOM ÉS A BARÁTNŐJE KIJUTOTT.
A TERRORISTÁK BEZÁRTÁK AZ AJTÓKAT
ÉS MÉG TÖBB SZÁZ EMBER VAN BENT
HÁLA ISTENNEK A BÁTYÁM ÉPSÉGBEN KIJUTOTT
IMÁDKOZOM AZ ÁLDOZATOKÉRT
ÉS AZOKÉRT, AKIK MÉG OTT VANNAK #PRAYFORPARIS
21:53-kor, körülbelül 13 perccel később
egy másik kamikaze is felrobbantotta magát 400 méterre a stadiontól.
0:20-kor a különleges rendőregységek megrohanták a Bataclant.
A három terrorista ekkor felrobbantotta magát.
A túszejtés mintegy 3 órán át tartott.
A teremben közel 90 holttest.
Basszus, Vincent, hívj vissza!
Jó napot! Láthatnám a táskáját?
Jó napot!
Legyen szíves mutatni egy igazolványt!
Személyazonosító igazolványt! Először az áldozatok családtagjai!
A többiek várjanak!
Készítsék elő az igazolványukat!
A recepciónál várakozzanak! Köszönöm.
Ne akadályozzák a mentők mozgását!
A személyzet... Tele vagyunk...
A rohadt életbe!
Kérem, húzódjanak hátrébb!
Maradjanak a korlát mögött!
Asszonyom!
Kérem, húzódjanak hátrébb!
A kurva életbe! Ez egy rémálom!
Egy ismerőse van az intenzíven?
Az öcsém.
- Fel fog épülni? - Még nem tudom.
- És maga? - A barátomat keresem.
Ezen az osztályon van?
Az üzenet alapján, amit az apja hagyott, igen.
És hogy jutott át a kordonon?
Az alagsoron át jöttem.
Tegnap óta minden zöld szám foglalt, nem tudok semmi konkrétat.
Jöjjön!
Igen?
Alain Berriot, Maxime Berriot testvére.
- Tessék! - Köszönöm.
Arra szinte csak az intenzív osztály van.
Köszönöm.
Kérsz kesztyűt?
Igen, kérek.
Vincent!
DOUVIER PHILIPPE
Vincent...
VINCENT, A LEGJOBB BARÁTOM, A TESTVÉREM
TEGNAP ÓTA KÓMÁBAN VAN.
ZSENIÁLIS ZENÉSZ, ARANYBÓL VAN A SZÍVE. SZERETLEK, VINCENT.
Drágám!
- Chris! - Igen?
Jól vagy?
Vincent...
A Bataclanban volt, két golyót kapott.
A Pompidou-ban fekszik kómában.
Érted?
Basszus, ez szörnyű!
Az Eagles minden párizsi koncertjén ott voltam. Mindegyiken.
Most miért nem voltam ott? Ez... nem is tudom, ez...
Honnan tudtad meg?
Az apja posztolt a Facebookon.
A metrón vettem észre. Azt hittem, ott helyben összeesem.
Láthatom?
- Mit? - Az apja üzenetét.
Miért?
Hogy lássam.
Tessék.
Szisztok! Köszönöm mindenkinek, aki már tud róla és felhívott,
vagy üzent. A többiekkel
sajnálattal kell közölnöm, hogy Vincent pénteken a Bataclanban volt.
Az istenit!
Két golyót kapott,
jelenleg kómában van. Sok erőt kívánok neki. Christian, az apja.
Na.
Mit mondjak, nincs sok válasz.
Igen, mert Vincent utálta a Facebookot,
és az apja az ő oldalára posztolt. Az előbb mondtam!
- Az apja... - Elég volt! Hagyd abba!
A francba!
Ne haragudj, mama, én...
Sajnálom, mert igazából ma bementem hozzá a kórházba,
és nagyon felkavart, hogy ilyen állapotban láttam. Érted?
Mozdulatlanul feküdt tele csövekkel...
Lélegeztetőgépen, mesterségesen lélegeztetik meg minden...
De Vincent küzdő szellem,
nem fog belenyugodni, tudom.
És mindennap bemegyek hozzá, ígérem.
Nem hagyom magára, ugye, tudod?
Igen, tudom.
Van mosnivalód?
Kösz, nincs.
Elindítok egy mosást.
Becsuknád az ajtót, kérlek? Szeretnék egy kis...
Bocsáss meg!
TUDJA VALAKI, VAN-E RÁ MÓD,
HOGY ÖSSZESZEDJEM A TEREMBEN MARADT HOLMIJÁT?
ÉMILIE NÉRON
JÓ ESTÉT, ÉMILIE!
LÁTTAM A METRÓBAN 13-ÁN ESTE.
A LEGJOBB BARÁTOM SÚLYOSAN MEGSÉRÜLT A BATACLANBAN.
HA BÁRMIRE SZÜKSÉGE VAN,
NYUGODTAN FORDULJON HOZZÁM! SOK ERŐT KÍVÁNOK. CHRIS
SZIA, CHRIS!
KÖSZÖNÖM AZ ÜZENETEDET.
ŐSZINTÉN SAJNÁLOM A BARÁTODAT. ÉS TE HOGY VAGY?
NEHÉZ EZ... DE NAGYON JÓLESIK, HOGY BESZÉLHETEK RÓLA.
Émilie?
- Christelle? - Igen. Örvendek.
Bocsánat, sokan voltak a pékségben.
- Semmi baj. - Vettünk egy csomó chouquette-et.
Szuper!
Victor, bemutatom Christelle-t.
- Szia! Szólíthatsz Chrisnek. - Jó.
Szép a Chris.
Vincent jól van?
Reggel voltam nála, az orvosok egy kicsit kettesben hagytak vele,
ami nagyon jót tett.
Victor, a cipődet, légy szíves!
Gyere be! Elnézést, irtó nagy kupi van.
Bocsánat.
- Tudtál aludni egy kicsit? - Nem.
- Nem akarsz pihenni? - Most?
Persze. Itt vagyok.
Tudod, ha csak fél órát alszol, az is nagyon jót tesz.
Ma reggel dugó volt itt.
Azaz dudakoncert.
És...
arra gondoltam, azért van,
mert ők azok, és megálltak az út közepén a házunk előtt.
Hogy megtaláltak a Facebookon keresztül,
miután keresgéltek a Google-on.
De tudtam, hogy ez lehetetlen.
Csak egy kukásautó volt.
De...
amikor becsuktam a szemem, tisztán láttam.
Láttam, ahogy kivágódik a bejárati ajtó és bejönnek.
Itt.
Menj aludni! Itt maradok.
Victor?
Sajtos kagylótészta vagy paradicsomszószos kagylótészta?
Hm, Victor?
Nem vagyok túl éhes, de mind a kettőt szeretem.
Klassz!
Viszont nem igazán raktál rendet.
- Mit beszéltünk meg? - Fáradt vagyok.
Tudod, mit? Szeretném, ha az anyukád nagyon örülne,
amikor felébred.
Úgy, hogy ragyog a lakás, szép rend van.
Jó hangulat, szuper Victor jóllakva, megmosakodva, megfésülködve.
Mit szólsz hozzá?
Hm? Victor?
Szeretném, ha megtennéd, amit kértem.
Na! A rajzom!
Törékeny. A mamának lesz.
Háromig számolok.
1, 2, 3...
Elhitted?
Jól van, édesem, nagyon fog örülni a mamád.
Tíz perc múlva szólok, készítek ennivalót.
Émilie!
Felébredtél?
- Jól vagy? - Mi ez?
Hol van Victor?
Alszik.
Nagyon jól evett.
Csináltam neki sonkás kagylótésztát.
Csúcs!
Nincs gyerekem, de vannak gyerekkori emlékeim.
Ne már! Hiszen te kitakarítottál!
Bizony. Csak nem fogok a kádban ücsörögni.
Igen, de, igazából... Ez túlzás. Nagyon kínos ez nekem...
Kérsz valamit enni?
Maradt még kagylótészta.
Nem, köszönöm. Azt hiszem, most leginkább...
Leginkább innék valamit.
Persze.
Frednek volt egy lila Jazz Bass gitárja, ami passzolt a dzsekijéhez.
De most, hogy Los Angelesben él, miért nem mész utána?
Hát, ami azt illeti, megvolt az odafelé jegyem 17-re.
Feladtam a lakásomat, a melómat, és aztán... és aztán...
Vincent.
Akivel soha nem volt semmi.
Hát, nem. Nem, nyilván nem, mert ha menedzserként
elkezdesz kavarni az együttes tagjaival...
- Igen. - Akkor annyi.
- Mama! - Várj!
Mama!
Várj, mindjárt jövök!
Igen, szívem, jövök!
Jól vagy?
Szeretnék egyedül maradni.
Igen, persze, megértem.
Ráadásul késő is van. Még...
Ne, ne, hagyd!
Elmennél, kérlek?
SZIASZTOK!
NEM TUDOK ALUDNI.
HA VALAKI AKAR BESZÉLGETNI,
ELÉRHETŐ VAGYOK A 06 39 98 12 52 SZÁMON.
Jaj, ne! Nem igaz!
Minden rendben, asszonyom?
Nem, nem minden... Azt hiszem, nincs nálam a pénztárcám.
Nem nézi meg a táskájában, a zsebeiben? Nézze meg!
Hogy én milyen hülye vagyok!
Biztos nincs magánál?
A barátnőmnél felejtettem.
Hosszú lesz az út, ha vissza akar menni. Sokáig tart.
Nem tudna adni egy címet,
és akkor küldök csekket.
Vagy, ha van számlája, át is tudom utalni.
Tényleg borzasztóan sajnálom...
Mit hagy nálam cserébe?
Hogyhogy?
Mi van önnél, amiből ki tudja fizetni az utat?
Az a helyzet, hogy klinikai pszichológus vagyok,
13.-a óta hallgatom a túlélőket a 11. kerületi városházán,
azóta meg se álltam, úgyhogy...
Már nem vagyok észnél, nagyon sajnálom, én...
Nem tudom, tud-e róla,
de a taxik ingyen vitték haza az áldozatokat,
így csak annyit kérek...
Kérem, ürítse ki a táskáját!
Már megbocsásson, de...
Ha akarja, kiürítem.
Tessék, nincs benne semmi, ami érdekelhetné.
Azért ez hihetetlen!
Ha nincs magánál pénztárca, ingyen elviszem, és bocsánatot kérek.
Seggfej!
A kurva életbe!
Tessék!
Halló?
Igen.
Ja, igen, maga is a benne volt az esti csoportban.
Igen. Jól van?
Nem baj, ha tegeződünk?
Régóta megvan ez a cica?
Halló? Samia?
EMLÉKSZEL RÁ, VOLT-E RAJTA SAPKA?
NEM TUDOM.
CSAK NYUGODTAN, RÁÉRSZ, NESRINE. ITT MARADOK.
Mindenesetre úgysem tudok aludni.
Semmi gond. Semmi gond, Sarah.
Csak nyugodtan!
Miért nem fekszel le?
És azt tudod, hogy néz ki?
Nem láthattad a táblát, ugye?
Szóval a piros pulcsis lány elvileg utánad jött ki?
Értem...
Várj, hív valaki!
Tudnád várakoztatni egy kicsit?
Nagyon gyors lesz, nem akarlak magadra hagyni.
Próbálom magam elé képzelni, amit mondasz.
Mikor veszítetted szem elől? És akkor mentél az árokba?
1986 óta létezik a terrorizmus áldozatait segítő alap,
amiben én is részt veszek.
Ezzel az alappal hozzuk helyre
az okozott károkat és a társadalmi reintegrációt. De ez egyben...
Akkor hogy lesz? Most dolgozol?
Ne maradj egyedül!
Muszáj benyújtanod a kérvényt. Létkérdés!
Ha jól értettem, feljelentést kell tenned a rendőrségen.
Igen, bármelyiken.
Max, igenis összeomolhatsz.
Igen, én is egyfolytában Vincent-ra gondolok.
HOGY ÁLLSZ PÉNZÜGYILEG?
NEM BÍROK DOLGOZNI.
Itt vagyok. Az előbb beszéltem valakivel, aki ugyanezt mondta.
Együtt megtaláljuk.
Nyugodj meg, együtt megtaláljuk! Nem vagy egyedül.
Itt vagyok, Karim. Egy kicsit csendben maradhatunk, ha akarod.
Nem megyek sehova.
KENDJI:NEHÉZ ELALUDNI A BESZÉLGETÉSÜNK UTÁN
ALBA: SOKAT GONDOLOK RÁD ÉS VINCENT-RA. REMÉLEM...
Christelle!
Kevesebb a véraláfutás. Jól van!
Nagyon finom az illata ennek az olajnak. Nézd!
Nem szorítalak nagyon?
MINDIG EGYÜTT. SOHA NEM ADJUK FEL. LOVE AND FREEDOM.
Jó reggelt, Philippe! Jó reggelt, asszonyom!
Jó reggelt! Örvendek. Philippe barátnője vagyok.
Örvendek. Tegnapelőtt itt voltak Philippe szülei.
Az nagyon jó!
A kolléganőm mondta,
hogy nem szeretné, ha említenénk nekik a látogatásait.
Igen, mert Philippe soha nem mesélt rólam nekik.
Nem titkolhatok el előlük semmit.
Ez nem az én dolgom, és nem is a csapaté.
Igen, persze, megértem.
Sajnálom.
Megkérem, ön beszélje meg velük.
Különben nem jöhet ide többet.
Igaza van.
Így fogok tenni.
- Szép napot, asszonyom! - Szép napot!
Még jövök, Philippe!
Jó napot!
Christelle, ugye?
Igen, de igazából csak Chris.
- Jól van, Chris, remek! - Léon?
- Igen, Léon. Üdvözlöm. - Örvendek.
Örvendek.
- Szia! Juliette. - Juliette! Örvendek.
Örvendek.
- És? - Renaud.
Oké. Örvendek.
- Kérsz valamit inni? - Igen, kérek.
Akkor, barátaim, előveszem a füzetemet.
Szóval legutóbb
felvetődött az ötlet, hogy alakítsunk egyesületet
a túlélők számára, hogy kicsit strukturáltabb legyen,
de ez elég sok kérdést vet fel.
Konkrétan, ha egyesületet alapítunk, kinek lesz, és miért lesz.
Azért, hogy információkat osszunk meg
a többi áldozattal és a hozzátartozóinkkal,
vagy teret akarunk biztosítani a beszélgetésekhez,
hogy meghallgassuk egymást igazi pszichológiai segítséggel?
És kell-e lennie benne politikai vonulatnak is?
Nem keverjük bele a politikát, annak semmi értelme.
De a fórumon
elfogadhatatlanok a durva megjegyzések az iszlámról...
Ez nem a mi szerepünk, nem vagyunk... Nem!
Azért egy kicsit...
De ezek az emberek szenvednek,
meg kell őket hallgatni. Vagyis...
Van, amit nem kell kimondani, ez természetes.
Most csak figyelni kell.
De, ha akarjátok, megpróbálhatok felállítani
egy moderátor csoportot, elkerülendő, hogy elfajuljon a helyzet.
Ez az egyetlen megoldás.
Az biztos, hogy ez szenvedés, egyetértek,
de nem lehet összemosni a dolgokat.
Mi történik, ha túllépjük a határt, főnök?
Erre való a moderátor: hogy legyenek határok.
És miért szólítasz főnöknek?
Mert te tartod ezt kézben. Köszönöm, klassz vagy, főnök!
Semmit sem tartok kézben.
Nem is tudom... Mit csináljunk? Először is üresek a poharak.
- Mindenesetre én fizetem a kört. - Nem!
De, semmi gond, hiszen...
- Jó, legyen egy kör! - Ez az! Tízen vagyunk, belefér.
- Köszönjük! - Köszönjük szépen!
Igazán nincs mit.
Várj! Veled megyek.
Kaphatnánk tíz caramelt?
Igen. Cam! Csinálsz tíz caramelt?
Szeretnék beszélni veled valamiről.
Victor azt mondta, eltépted egy rajzát.
Majdnem.
Igaz.
De miért?
Mert hülyeséget csináltam.
Azt akartam, hogy rakjon rendet.
Azt mondta, nem, és hogy azt csinál, amit akar.
Én pedig, mint egy hülye barom,
kiselőadásba kezdtem a vágyakról, a felelősségről,
és hogy csinálhatjuk-e mindig azt, amit akarunk. Ennyi.
Egyszer csak felkaptam a rajzát, és azt mondtam:
"Látod? Ha eltépem a rajzodat, mert ahhoz van kedvem, megtehetem?"
Még szerencse, hogy nincs gyerekem.
Na jó, igyunk!
Azt akartam, hogy menjünk be a szobába, és tudom is én...
Eltöltsük életünk legszebb éjszakáját. Érted?
Azóta is próbálkoztam, de...
képtelen rá.
Képtelen rá, bezárkózott valami irtó sötét izébe... Megértem.
Megértem, mert borzasztó.
De, a rohadt életbe, nem tudom...
Arra gondolok, hogy...
hogy legalább nem vették el tőlem.
Tindereztél már?
Igen, előfordult.
Akkor...
tudsz tanácsot adni?
Tudnunk kell, mit akarunk.
Én azt szeretem, ha őszinte.
A pasi odajön a randira,
annyi időt se hagyok, hogy leüljön.
Ha ugyanolyan, mint a fotón...
Kezdődhet a show, emberek!
Szia! Jól vagy? Szia!
Jól vagy? Nem vagy nagyon kiütve?
Igen. Oké, rendben.
Bemutatom Christ. Chris, Myriam.
- Szia! - Örvendek.
Ott volt a Bataclanban, most terápiát végez.
Szuper!
- Elnézést... - Nem tudod, mi ez.
Ezt mondom, de nem tudom, mi az.
Senki se tudja.
Olyanokat látogatok, akiknek szükségük van rá, és akik ott voltak.
Beszélek a családokkal, velük maradok a kórházban.
Ma a Bichat-ban voltam, holnap a Pompidou-ba megyek.
Chris barátja a Pompidou-ban van.
Igen. Kómában van.
Jól vagy?
Elég gyorsan sikerült stabilizálniuk,
ami jó, de ugye... várjuk, hogy lesz-e változás, vagy sem.
Megteszem, amit tudok.
Itt vagyok.
Kettőnk helyett beszélek, teljesen érdektelen.
Mintha anyámat látnám. Lehangoló.
Hogy hívják a barátodat?
Vincent.
Vele leszel holnap?
Minden nap bemész, nem?
- Minden nap. - Igen, nagyjából.
Akarod, hogy elkísérjünk?
Előbb meg kellene beszélnem a kórházi csapattal.
Általában belemennek.
- Igen? - Igen. Nyugi!
Mondj igent!
- Nem, én... - Egyáltalán nem zavar.
Nagyon kedves...
Hát...
Nem is tudom. Talán holnap délután.
- Jó, nekünk nem gond. - Én ott leszek.
Igen, én is.
Ne túl korán, hogy legyen időm látni, elrendezni a...
12:05?
Igen?
Jó napot! Chris Blandin vagyok, Philippe Douvier-hez jöttem.
- Kinyitom. - Köszönöm.
Igen, előbb ideértem, úgyhogy már a szobában vagyok.
Az osztály bejáratánál várlak titeket. Szia!
Jó napot, doktor úr!
Szia, Chris!
Jól vagy?
Igen. Vagyis nem tudom. Azt hiszem.
Furcsa itt látni titeket.
Na, jó, gyertek!
Puha a bőre.
- Masszírozod? - Igen. Naponta egyszer vagy kétszer.
Tudom, hogy hallasz minket.
És tudom, hogy nem vagy messze.
Én nem félek a csendtől.
Hallasz engem, Vincent?
Itt vagyunk.
Vincent, Myriammal hagylak, nem akarom elszalasztani a nővért.
Hányan vannak?
Most négyen.
Közeli barátok.
Ez képtelenség! Nem lehetnek nála ilyen sokan.
De nem maradunk sokáig.
Mondtam, hogy nem akarom itt látni, amíg nem beszélt a fiú szüleivel.
Nagyon sajnálom, de...
Tökéletesen értem az álláspontját.
Tudom, hogy kínos helyzetbe hozom,
de tényleg ígérem, hogy mindjárt elmegyünk. Tényleg!
Nem akarok problémát.
Rendben.
Ez volt az utolsó eset.
SZIA, VINCENT!
MÉG NEM ISMERJÜK EGYMÁST,
DE MA BENT VOLTAM NÁLAD CHRISSZEL.
AZÉRT ÍROK,
HOGY MEGJELÖLJEM EGY FEHÉR KŐVEL A MAJDANI FELÉBREDÉSEDET.
SOK ERŐT KÍVÁNOK!
MYRIAM
A rohadt életbe!
A rohadt életbe! Mama!
Mit csinálsz? Mi ez a kupleráj?
Szedd össze a cuccod!
Nem bírom tovább a bataclanos hülyeségeidet.
Nem kényszeríthetlek, hogy hagyd abba, de nem lehetek a cinkostársad.
Mama! Mama!
Szükségük van rám! Érted?
Nincs több erőm, Christelle.
Várj! Hallgass meg! Mondom, hogy szükségük van rám.
Nem bírom tovább, Christelle. Nem akarok így élni.
Érted, amit mondok? Nem érdekli őket az igazság.
Csak azt akarják, hogy segítsünk. Érted?
Nem akarom újra átélni. Nesze!
De újra átélni mit? Mama!
Újra átélni mit? Azt sem tudod, mivel foglalkozom!
Én vagyok a... Szükségük van arra, amit csinálok. Hasznos vagyok! Érted?
Tűnj el! Tűnj el, vagy hívom a rendőrséget!
Nem bírom tovább a hülyeségeidet!
- Basszus, ha megint... - Látni sem akarlak többé!
Barom vagy!
- Igen, persze. - Te barom!
Tűnj innen!
Barom! Semmit sem értesz, a kurva életbe! Semmit sem értesz!
A kurva életbe! Nyisd ki az ajtót!
Nem értesz semmit!
A rohadt életbe!
Jó estét!
Jó estét, Madame Blandin! Tudunk beszélni két percet?
Igen?
Beszéltem a szociális központtal,
ma este nem lesz egyedül a szobában.
De nyugodjon meg, csak egy éjszakáról van szó.
Igen, igen, nem...
Ha bármi gond lenne, szóljon!
Rendben?
Igen, igen.
- Szép estét! - Szép estét!
Bocsánat, hölgyem, máris az öné vagyok.
Bőven van időnk. Ne aggódjon!
Mindent elmesélhet.
Mindent feljegyzek,
ez lesz majd a jegyzőkönyv,
ami alapján benyújthatja a kérelmét a segélyalaphoz.
Rendben lesz így?
Igen, köszönöm. Köszönöm, nyomozó úr.
A nyomozókat most hadnagynak szólítják.
Tényleg?
De én még csak hadnagy se vagyok, csak egyszerű őrmester.
Rendben.
Szóval, halott ellen nem lehet feljelentést tenni,
úgyhogy a feljelentését
a kommandó egyetlen életben maradt tagja, Salah Abdeslam ellen teszi.
A koncert kezdete előtt ment be a terembe?
Nem sürget az idő.
Csak nyugodtan!
Igen.
A KÖVETKEZŐ RÉSZBŐL: Őszinte leszek veled. Nem bírlak.
Követtem el hibákat, de megfizettem értük.
Újra el kell mesélnie, amit átélt a Bataclanban.
És akkor kezdett el futni?
Igen.
Rosszul indult a kapcsolatunk Nicolas-val.
Nem, nem, hülye vagy!
- Várj, Léon! - Menj haza!
Tényleg hülyének nézel.
Tényleg találkoztál Iggy Poppal?
Magyar szöveg: Szabó Anita Iyuno