Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jako svítání na břehu Gangy,
Tvář jako květiny, které plynou věčně,
Jako živá ulice, záře města,
To je nádhera, kterou daruješ.
Tvé a moje hvězdy se proplétají,
Naše hvězdy se seřadily, každá z nich,
Říká živá ulice a záře města.
To je nádhera, kterou daruješ.
Jsem ztracen v sladkém závoji tvé lásky,
Směji se, točím se, jsem ztracený případ,
Přišel jsem na tento svět jen, abych byl tvůj.
Strávil jsem nespočet dní bez tebe blízko,
Toužím po znovuzískání celé té ztracené lásky zde,
Trochu se těším, že tě učiním svou, drahá,
Strávil jsem nespočet dní bez tebe blízko,
Vyplň moje ticha tvým hlasem, tak jasným,
Trochu se těším, že tě učiním svou, drahá,
Ztracen v slunečním svitu tvé lásky a sladkém závoji.
Jsem ztracený,
Ztracen v slunečním svitu tvé lásky a sladkém závoji,
Ztrácím vše,
Ztracen v slunečním svitu tvé lásky a sladkém závoji.
Jsem ztracený,
Ztrácím vše.
Strávil jsem nespočet dní bez tebe blízko,
Vyplň moje ticha tvým hlasem, tak jasným,
Trochu se těším, že tě učiním svou, drahá,
Chci, aby toto přání, toto úsilí, přineslo ovoce,
Toužím po tom, aby se naše srdce spojila, Ať se stane cokoli,
Nemělo by být žádné vzdálenosti, Žádné zpoždění v cestě.
Často toužím a modlím se,
Nemělo by být žádné vzdálenosti, Žádné zpoždění v cestě.
Motýl letěl, letěl a uletěl.
Motýl...
Co se stalo? Proč pláčeš?
Ještě ani není čas na posvatební rozloučení.
Chybí mi táta.
Tátův andílek,
jsi s ním byla ještě před dvěma hodinami.
Jak je možné, že už ti chybí?
Co když táta
spáchá sebevraždu poté, co utečeme?
Nic takového neudělá.
Ne, ne, ne.
Hej, hej... Otočte dodávku.
Co?
Říkám vám, otočte auto.
- Titli... - Tati!
Ahoj...
Titli, poslouchej mě.
To ty ses včera rozhodla, že se mnou chceš utéct, že?
Já jsem šílela!
Ale stejně jsem tady, utíkám s tebou.
- Hmm. - Nebudu otáčet auto.
To já jsem se rozhodl, že?
- Ano. - Takže teď dělám nové.
Říkám, že končím - už ne, nebudeme utíkat jako dřív.
Otočte auto.
Hokuspokus, nový chaos, Když otočím tuhle dodávku, jsem...
Titli, já...
Titli, jen mě vyslechni.
Když se teď vrátíme,
máma mě vážně zabije a pak mě naloží.
Kvůli tobě jsem jí ukradl dodávku.
- Nebudu se otáčet. - Kvůli mně?
- Ano. - Jestli se takhle bojíš,
Proč jsi se mnou vůbec chtěla utéct?
To ty jsi mě k tomu přiměla.
Navrhl jsi to ty.
Je mi to jedno jestli tu dodávku otočíte, nebo ne.
Odcházím.
- Hej Titli, Titli, Titli! - Hej!
Titli, poslouchej mě! Titli...
- Nechte mě jít. - Ne, Titli. Ty neodejdeš.
Nenuť mě, abych tě praštil, Ranjane. Nech mě jít.
Máma mě zabije, Raději bych byl, kdybys mě praštila.
Ranjane, nech mě jít.
Všechno jsem naplánoval do posledního detailu, Titli!
Ne, ne, nespěchej, dokonči, co děláš.
Dělat nesvaté věci v zemi svatých, co?
Je to moje sestra.
Moje sestra.
Chlapcova rodina tvrdí, že dívka utekla s...
Co to sakra je?
Přesně to jsem celou dobu říkal.
Zapomeňte na to. Jediné, co jsi udělal, je, že jsi na papír načmáral mravence.
Dovolte mi to vysvětlit, pane.
Nikdo nikoho nenutil k útěku.
Utekli jsme společně.
Ano.
- Vy dva jste utekli spolu? - Ano.
Tak jak jste skončili tady?
Kvůli němu!
Přitáhl nás sem proti naší vůli.
Taky jsem mu to vysvětlila. Odpovězte mu! Řekni mu to!
- Odpovězte mu! - Pane, na veřejném místě byli...
Zapomeňte na to. Co se vůbec chystáte říct?
Prostě nám objednej čaj. Se smetanou navíc.
Dobře, kolik ti je?
26.
- 25. - 25.
Vyberte si jednu, 25 nebo 26?
Je to 25, pane.
- 25? - Je to 25.
Je to 25, pane.
25, pane.
Tak co chcete dělat teď?
- Pane, chceme jít domů. - Pane, chceme se vzít.
Chceme se vzít.
Chcete jít domů, nebo se vzít?
Protože já chci taky domů.
Pane, chceme jít domů a vzít se.
Ne, proč, já vás ožením přímo tady.
Zavolejte kněze.
- Na policejní stanici? - Pane Pandey...
Říkal jsem vám to.
Ale nikdo mě neposlouchá.
Tati?
Hmm?
Jste teď spokojený, po všech těch pomluvách?
Celý Banaras se na nás bude dívat svrchu.
Říkal jsem ti, abys byl opatrný, povaha té dívky je vadná.
- Slyšíš to?! - Nemůžeš prostě mlčet?
Co jsem řekl špatně?
Ne.
- Já říkám, že je prostě vezmeme. - Přesně tak.
Konec příběhu.
Vzít si je jen tak?
Takhle to zůstane jen mezi námi a nebudeme čelit žádné ostudě.
O hanbě se mnou ani nemluv, Tiwari,
Nebo začnu mluvit já.
- Hej! - Co chceš říct, co?
Snažím se ochránit vaši dceru před hanbou,
a ty říkáš, že budeš mluvit?
Co přesně se chystáte o čem budete mluvit, co?
Všichni v Banáru vědí, že žiješ z obchodu s okurkami své ženy.
Dávej si pozor na slova, Mišro, nebo přísahám...
Přísaháš na co, co?
Co uděláte?
Kontrolujte svou dceru.
Ovládejte svého syna,
Pořád něco vyvádí.
- Nechte mě mluvit. - Zůstaň zticha.
Velící důstojník si vás všechny zavolal do své kajuty.
- Dobře. - Jdeme na to.
- Pojďme. - Pojďme.
Vezměte je s sebou taky. Budou...
Neopovažuj se říct ani slovo!
Takže mám mlčet, ať mi kdokoli řekne cokoli?
- Mluvíš bez přemýšlení? - To není pravda.
Tak co chceš dělat? Řekni mi to.
Co ještě můžeme udělat? Je to velmi jednoduché. Zatknout ho.
Vypadá na problém.
Zatknout ho?! Proč by ho měl zatýkat?
Problémy našeho syna,
a vaše dcera, která s ním utekla, je nějaký anděl?
To není správné, bratře.
Měl bys projevovat úctu, bez ohledu na to, čí je to dcera.
Opravdu? A co když si ze mě tvůj manžel dělal legraci kvůli jejímu obchodu s okurkami?
- Proč vytahovat okurky. - Je to lež?
a nechat se znovu pomlouvat?
Mami, tati... počkejte chvilku. Chce něco říct.
Pane.
Podívejte, tady je můj návrh -
Dívka i chlapec jsou dospělí.
Hmm.
Takže než se pokusí znovu utéct,
měli byste je prostě vzít.
- Přesně to jsem říkal! - Jak je můžeme prostě vzít?
Vždyť ani nemá práci.
Jen se fláká, pane.
Volnoběžka?
Naplnil jsem čtyři formuláře pro státní správu, tati.
Jo.
Děláte to už čtyři roky.
Ale nic se nestalo, že?
Tati, dej mu ještě trochu času.
Buď zticha, nebo ti jednu vrazím.
Hej Mishro, neopovažuj se na ni sahat!
- Ne, tati... - Podívej se na jeho chování!
Bereš věci do vlastních rukou přímo před policistou.
A ty chceš, abychom je nechali vzít?
- Musíme myslet i na svou pověst. - Všichni se uklidněte.
Vztek nic nevyřeší.
- Ano, to je pravda. - Přesně tak.
Potřebuje více času. Dejte mu ho.
- Ne. - Ano.
Má pravdu.
Jak to, že má pravdu?
Co uděláš, když se pokusí znovu utéct?
- Co myslíš tím, co udělám? - Kam ji půjdeš hledat?
Vaše žena má pravdu.
- Ona má vždycky pravdu. - Tati...
- Neplač, neplač. - Tati...
Titli...
Prosím.
Dobře.
Máš měsíc na to, abys získal práci ve státní správě,
a pak bude Titli tvoje.
- Přijímáme tento zápas! - Ahoj,
Nechte ho to dokončit.
Pokud to neuděláte,
a uvidím vás kdekoli v okruhu 500 metrů od mého domu,
skončíš v Ganze.
Jeden měsíc je příliš krátký,
- Dejte mi alespoň dva roky. - Dva měsíce, tati.
Tati, prosím, dva měsíce.
- Dva měsíce. Dobře, dám ti dva měsíce. - Dobře.
Co to děláte?
Ptal jsem se na dva roky!
- Mlčte. - Neposloucháš mě.
- Řekl jsem, ať jste zticha. - Buď zticha.
Poslouchej, máš na to dva měsíce.
Teď je to ve vašich rukou.
To není fér, pane.
Jen naplnění plynové lahve trvá více než dva měsíce!
Co všechno se dá stihnout za pouhé dva měsíce?
Nevím, jak vy, ale ona se rozhodně může vdát.
Gratulujeme ke svatbě!
- To je fuk! - K čemu mu gratuluješ?
Poslouchej mě.
- Cože? - Motýl letěl, letěl a odletěl.
Děláte vysoká tvrzení, proč...
Pak se začervená a povzdechne si.
Nechápu to,
Jak mám tak rychle získat práci?
Nejjednodušší práce na světě je mít dítě,
a i to trvá devět měsíců.
Na WhatsAppu jsem četla o tom, že muži otěhotní za pouhé dva měsíce.
Děti se teď rodí v laboratořích, aniž by potřebovaly rodiče.
Děti se dnes vyrábějí ve zkumavkách.
- Chápete, o co mi jde? - Zkumavky?
- Jak to vůbec funguje? - Zmlkněte všichni!
Dost bylo těch náhodných řečí!
Mluvit o dětech bezdůvodně! Vím, jak se dělá dítě.
Musíme se soustředit na mou práci.
To je přesně to, o čem mluvíme.
Švagrová si měla říct o pár let.
Jak je to možné za pouhé dva měsíce, bratře?
Nejsme tu od toho, abychom můj problém převáděli na náhodné věty.
Soustřeďme se na to, jak si najdu práci.
Za dva měsíce nezískáš ani soukromou práci,
- Jak seženeš státní? - Správně.
Strýčku, nikdo by ti nedal práci ani za dva životy.
Tak to raději nekomentuj.
Vládní práce je jako orlí moč -
Obojí je vzácné.
Zapomeňte na orlí moč, jen mi řekněte, kde je hřebíček?
Tati, mám zadek na lince a ty se ptáš na hřebíček?
Potřebuju hřebíček na okořenění večeře, ne tvůj zadek.
Hej...
Keri, děvče!
Vezmi mi z přízemí hřebíček!
Nevidím to tetování zřetelně, stáhni ho trochu dolů.
Keri!
Copak se všichni nestydíte?
Zrovna včera ses vrátil z policejní stanice.
Teď si všichni ve společnosti budou myslet, že Tiwarisovi.
bezostyšně oslavují.
Dnes je neděle, společnost má svátek.
Trochu to stáhněte.
to stáhněte.
Snažím se ti ukázat svoje tetování a ty jenom...
- Ukázat mi místo toho svou úroveň. - Uvízl jsi tam?
Hej...
- Cože? - Cože?
Ani mě nenecháš v klidu vysrat.
Jdi mi z cesty.
Ani to nevypadá, že by ses vykašlala.
Fajn, zítra ti to tam nechám.
- jako důkaz. - To je jedno.
Dítě!
Jdi mi pro hřebíček dolů!
Už jdu!
Máte tu tolik lidí,
Proč jste se nezeptali jen jednoho z nich, aby to přinesl?
Máme důležitou schůzku, chlapče.
O čem je ta schůzka?
Táta vaší švagrové stanovil podmínku...
pokud váš bratr do dvou měsíců nezíská práci ve státní správě,
vaše švagrová zůstane taková, jaká je,
ale váš „bratr" se bude muset změnit.
Chápu.
Nezíská práci ve státní správě, když bude jen tak sedět doma.
Nikdo se tě neptal na radu
Hleďte si svého.
Já ti nic nedám.
Já to nechci. Buzz off.
Mimochodem, znám někoho, kdo by vám mohl pomoci.
Ale hádám, že o mou pomoc nestojíte, že?
Dobře.
Hej Keri, Keri, Keri!
Moje sestra je tak sladká!
Pojď sem, pojď sem, sedni si ke mně.
Můžeš dokonce spát před chladničkou, jestli chceš.
Tati, udělal jsi nějaký kheer (sladkosti) pro Keri?
Ano, udělal jsem nějaké.
Znáte někoho, kdo vám může pomoci?
Zítra vás k němu zavedu.
Myslím, že je skladuje tady.
Stejně jako opice.
Hmm.
Mám pro vás objednat dalších 100-150 kačorů (občerstvení)?
Co takhle místo toho nějaké Jalebis (sladkosti), bratře?
Budeš dál jíst, nebo opravdu něco řekneš?
Jak je to možné za pouhé dva měsíce?
Říkal jsem vám to,
I ta nejjednodušší práce na světě trvá devět měsíců.
Kvůli tobě jsem promarnil tolik času!
Poslouchej, za všechny Kačory zaplatíš.
Hej, ujisti se, že za všechno zaplatí!
Kam jdeš? Zastavte.
Já ti to nandám.
Už jsem kvůli tobě promarnil tolik času.
Ze dvou měsíců, které mám, jsem už ztratil dva dny.
Strávil jsi je pitím piva!
Kdo si myslíš, že jsi?
Sám nic nezvládneš.
Nechala jsem ti vyrobit kartu Aadhar. Zařídil jsem ti pas.
- A já jsem ten, kdo přesvědčil Titliho, aby... - Ahoj,
Netahej do toho Titliho! Varuji tě.
Titli taky nic nezmůže,
Její otec ji prostě pošle pryč.
- Chápeš? - Keri, přísahám,
Nacpu tě do obalu od samosy a usmažím tě!
Do toho! Vyzývám tě, abys to udělal hned teď!
Proč bych měl? Nejsem tady kuchařka!
- A celý Banaras to ví... - Uklidněte se, oba dva!
- Přestaňte se hádat. - Ano.
Snaží se něco říct. Vyslechněme ho.
Je tu jedna možnost.
Cože?
Bhagwan. (Bůh)
- Sakra. - Cože?
Bhagwan!
Skvělá volba! Pojď sem, ty...
Jeho osud jsme už odevzdali do rukou Božích.
Ne, nemluvím o Bohu,
Mluvím o Bhagwanu Dasovi.
Kdo je ten Bhagwan Das?
Vezmu vás k němu.
Tady je. Zastavte, zastavte, zastavte!
Jsme na místě! Jsme tady!
Jdeme na to. Vezměte si tohle.
Dobře?
Ano? Jdi.
Tahle.
Je to úžasné místo. Pojďme, pane.
- Pojďte, Vaše Výsosti. - Co je to za místo?
Pojďte za mnou. Je to univerzální místo pro všechny vaše potřeby.
Následujte mě.
Jsme tady.
Zdravím tě, guruji.
- Zdravím vás, guruji. - Požehnej vám.
Kathak neznám,
ale jestli je nějaká státní zakázka na breakdance,
- Jsem tvůj člověk. - Není to náš člověk, Bhagwan je nahoře.
- Jdeme na to. - No tak, chlape...
To je v pořádku, můžeš jít napřed.
Kathak Guruji!
- Indická kultura! - To je v pořádku.
Taky jsem se chtěla učit, ale můj pas s tím nesouhlasí.
Sakra, je to mrtvý.
Kdo je mrtvý?
Had.
Co mám teď dělat?
Podívej, bratře,
seznam 15 finálních kandidátů
pro oddělení zavlažování je přímo zde.
A co se týče dalších formulářů, které jste vyplňoval...
Žádné jejich výsledky letos nevycházejí.
- Ale ne! - Guruji, nebude se moci oženit.
Vždyť je tu v sázce jeho milostný život.
Proč mi předkládáte záležitosti týkající se lásky?
Copak nevidíš, že tu nemám čas?
Budu se kvůli tomu muset trochu snažit, bratře.
Prosím, Guruji, pomoz mi s tím.
Mám ji opravdu moc rád. Můžete se zeptat kohokoli, řekne vám to.
- Jen do toho, řekni mu to. - Jo, jsou vážně zamilovaní.
- Stejně jako Laila a Majnu. - Jsou do sebe blázni.
Brácho, on vlastně dostal práci ve státní správě!
Děkuji, Guruji!
Všichni to řekněte společně:
Har Har Mahadev! (Každý je ztělesněním Pána Šivy)
- Har Har Mahadev! - Har Har Mahadev!
Guruji, mohu ti něco říct?
Nejen jménem, guruji,
- Jsi pro mě vlastně jako bůh. - Má pravdu, Guruji.
To je v pořádku.
600 000 rupií předem, než se připojíte.
Počkat, já dostanu 600 000 rupií před vstupem?
Guruji!
- Guruji, ty nejsi jen bůh, ty jsi... - Hloupý...
Nedostaneš, musíš zaplatit.
- Musím zaplatit? - Ano, musíte.
Záloha 200 000 rupií.
200 000 rupií zálohy?
Ano.
Dávám vám tuto cenu, protože jste s ním přišel.
Je to prakticky rodina.
Že, Pramode? Počkej, ty se jmenuješ Pramod, že?
Ne, jmenuji se Sushil.
Každopádně jsem uvedl tu cenu, protože je to prakticky rodina.
Jinak si nikdy neúčtuji méně než 1 milion rupií, ať se děje cokoli.
Ano, má pravdu.
Takže...?
Lidi...
Dobře... 200 000 rupií.
Jak jsme v pořádku s částkou 200 000 rupií?
Jak přijdete k částce 200 000 rupií?
Guruji, jak mám zaplatit 200 000 rupií?
Nečekejte, že Bhagwan (bůh) všechno vyřeší,
Někdy to musíš udělat sám.
Pracuj tvrdě, jsi ještě mladý.
Najdi způsob, jak ji získat.
Jinak se můžete do této tréninkové třídy přihlásit za 600 rupií měsíčně.
Budete zde studovat 4-6 let,
a pak ti v sedmém nebo osmém ročníku seženu práci peona.
Pěšáka?
Ne, Guruji, nechci být peon!
Ty...
Proč jste...
Zdržujete tento seznam zavlažovacího oddělení.
Přijdu na to, jak získat peníze.
Dobře.
Můžeš si pro mě nechat práci peona.
Jasně, stejně tak vypadáš.
Jo, jo.
Vážně chceš být peon?
Já už prostě nemůžu vydržet být svobodná, synovec.
Dobře, guruji.
Zastavte mi ten seznam, já to vyřeším penězi.
- Zastavte mi tenhle seznam. - Ano, 200 000 rupií předem.
- Har Har Mahadev! - Dobře, bratře.
- Guruji, postarej se i o mě. - Měj se, dávej na sebe pozor.
Pracuji pro pana Guptu.
- Jo, mám to, pracujete pro pana Guptu. - Motýl letěl, letěl a odletěl.
Děláte vysoké nároky, proč...
Pak se začervenáš a povzdechneš si.
Tittu,
už nepřemýšlíš o útěku, že ne?
Proč se ptáš?
Jen přemýšlím, co budeme dělat, když do dvou měsíců neseženu práci?
Ty a tvůj negativismus!
Jaký je teď problém sehnat práci?
Bhagwan ti s tím pomáhá, že?
Jo, ale chce 600 000 rupií, než se připojím,
a 200 000 rupií zálohy.
To ti dám jako věno.
Táta mě nepošle s prázdnou.
Titli, jsem zcela proti věnu.
Nikdy, ne, nikdy.
- Hmm? - Ano.
Cokoli ti dá, si můžeš z lásky nechat,
ale já se toho nedotknu.
Pak ji budeme používat.
A co ta záloha 200 000 rupií?
Podívejte, jde o to, že jsem nepřijal...
- Koho? - Ty.
Uděláš něco sám, Ranjane?
Titli, problém je v tom, že jsi požádala svého otce jen o dva měsíce.
- Snažím se, a navíc... - O co se vůbec snažíš, co?
Snažím se...
Zkoušej to dál a já skončím vdaná za někoho jiného.
Tohle je Banaras!
Roztrhám každého, kdo se na tebe jen podívá!
Jmenuji se přece Ranjan!
Jsi prostě dobrá v chrlení takových dialogů.
Když ho nemůžeš sehnat, tak si ho prostě půjč.
Co?
Můj táta je skoro na mizině, aby pokryl tvoje výdaje.
- Myslíš, že je to vtipné? - Ne, nesměju se.
Prostě se objevíš a řekneš,
„Babu chce 500 rupií, Babu 1000 rupií," jako by to nic nebylo.
A nějak to Babuovo dítě vždycky dostane peníze!
Titli, peníze bych si půjčila hned,
Ale nikdo mi nic nepůjčí.
Tak od koho si to mám půjčit?
Já ti to nandám!
- Hej! - Ty...
Chválím tě.
Chystáš se doplavat ke břehu, nebo co?
Vydržte, dokud se nedostaneme na břeh řeky.
Kam vlastně půjdu?
Vypadá to, že jsem se s tebou zasekla.
Máme být spolu navždy.
- Pundit-ji! Har Har Mahadev! - Mahadev!
Hej, Bullet Train, můžeš mi aspoň říct, kam jedeme?
Plánuješ v dohledné době vystoupit?
Ano.
Co je tohle?
Náhrdelník, asi 40 gramů.
Cože?
Ahoj...
Ztratili jste ho?
Kolik to stojí?
Ne, chci říct, čí je?
To je mojí mámy.
Chtěla jsem si ho pořídit, když jsem se vdávala.
Ale to se může stát, jen když se ožením, že?
Ztratila jsi ho?
Pokud se to dozví vaše rodina,
naše svatba by mohla být zrušena ještě předtím, než se uskuteční.
Proč to neuděláš
místo toho vzít mámin náhrdelník?
- Dobře? - Ne, nemůžu si vzít mámin náhrdelník.
Jak ho můžu prodat?
Víš, jaká je moje máma -
mě zmlátí a mého malého tátu taky.
Né, ne mojí mámy.
Kdo tě žádá, abys to prodal?
Žádám vás pouze o to, abyste ji zastavil.
Dostaneme ho zpátky, až budeme mít peníze.
- Aha, vy si na to chcete vzít hypotéku? - Ano.
Tak to můžeš použít máminu.
Je to tak trochu to samé, ne?
Přísahám, že někdy mám pocit.
Jediný, kdo to se svatbou myslí vážně, jsem já.
Přijdeš jen kvůli jídlu na svatbě.
Ahoj!
Strýčku...
Podívejte se prosím na tento náhrdelník.
Nepotřebuji to kontrolovat,
pochází z mého obchodu.
- Sonu, - Ano?
- minulý měsíc jste vyměnili háček, že? - Ano.
Ano, vzpomínám si...
jeho náhrdelník byl pro pana Mishru z Pandeypuru, že?
Ne, patří panu Sharmovi.
Ano, jsem dcera pana Mishry.
- Aha! - Ano.
Řekl mi o vaší svatbě.
Vybral pro tebe dvě sady náhrdelníků.
- Chceš, abych ti je ukázala? - Já vím,
Podívám se na ně později. Prosím...
Co s tím chcete dělat?
Chci si na něj vzít hypotéku.
Co se stalo?
Je doma všechno v pořádku?
Zatím je všechno v pořádku.
Tohle je Ranjan Tiwari, člověk, kterého si budu brát.
Dobrý den.
Ale když o tom řekneš mé rodině.
nebo si odmítnete vzít náhrdelník,
svatba bude zrušena.
A pokud bude svatba zrušena,
táta nebude muset objednávat ty dvě sady.
Doufám, že mi rozumíš, strýčku?
Kolik chceš?
Koupili jsme ho asi za 350 000 rupií.
Strýčku, spokojíme se s 200 000 rupií.
Děkuji.
Sbohem, strýčku.
Děkuji ti, strýčku.
Pošlu ti pozvánku. Prosím, přijďte na svatbu.
Bratře Sonu, ty také.
Takhle se mého srdce ještě nikdo nedotkl,
Jsi můj jediný osud.
S tebou se zdržím jako myšlenka.
To je to jediné, co vím.
Zrcadlo ti říká, že jsi hezká.
Zůstává pohlcen tvou krásou
Řekni mu, ať mě přestane škádlit,
Nebo ti ho ukradnu.
Slyšte ode mne chválu,
Společně jsme si souzeni.
Svět, kam budeme patřit,
Datum naší svatby není příliš dlouhé
Stejně jako kohl, který zdobí mé oči,
A sny nekonečné.
Budu tě držet u sebe,
Daleko od zvědavých očí světa
Ne tajně, budu tě milovat... z vlastní vůle
Takhle se mého srdce ještě nikdo nedotkl,
Jsi můj jediný osud.
S tebou se zdržím jako myšlenka.
To je to jediné, co vím.
Když máš lásku, nemůžeš být chudý.
Nikdo není divnější než milenec
Když se oči setkají, je to jako by šlo o život,
Láska je svatější než božský kříž
Ukradni mi mou lásku
Tobě jsem zasvětil své mládí
Přitisknu své rty na tvé a zkontroluji.
Zajímá mě, kde jsi sladká, kde hoříš.
Jsi jako plamen plující po vodě
Jako sad růží, který naplňuje vzduch
Mé oči vychladnou, když tě spatří,
Ale tvůj dotek zažehne oheň
Takhle se mého srdce ještě nikdo nedotkl,
Jsi můj jediný osud.
S tebou se zdržím jako myšlenka.
To je to jediné, co vím.
Šíleně jsem se do tebe zamiloval, lásko má.
Víš, že
Ohromen tvou láskou
Víš, že
Nemůžu tě přestat pronásledovat
Bez pití se pohupuji a tančím,
Líbám i stín tvého pohledu.
Můj život, má lásko,
Nabízím ti to všechno, pravou šanci mého srdce.
Takhle se mého srdce ještě nikdo nedotkl,
Jsi můj jediný osud.
- S tebou se zdržím jako myšlenka. - Ranjane, poslouchej...
- To je to jediné, co vím. - Pojď blíž. - Ranjane...
Miluji tě.
Ahoj!
To bylo těsné!
Probuďte se!
Zatraceně!
Ranjane, jde o tohle...
Co se děje?
Nejdřív si dejte trochu vody.
Ne, přines mi čaj.
Kam jdeš, co? Pro čaj, vážně?
Řekni mu to.
Já, no...
Strýčku, proč mu to nevysvětlíš?
Řekni mu to.
Jsi starší než já, strýčku.
Dám ti facku, jen mi to už řekni!
Bhagwan ti vzal peníze a utekl, bratře!
Bhag...
Bhagwan udělal co?
Bhagwan ti ukradl peníze a utekl!
Jeho kancelář byla poslední tři dny zavřená.
Ptal jsem se všech v okolí.
Nikdo nic neví.
Ale hledáme ho.
Ale ne, můj... Moje bačkory!
- Hej, poslouchej mě. - Bratře...
Poslal jsem své muže, aby ho hledali. Jen mě vyslechněte.
Titli mě zabije!
BHAGWAN DAS!!!
Jsme na terase,
a nikdo tu není.
Bhagwan Das!
Hej...
Nemohl jsem nic najít.
- Zkontroloval jste to místo pořádně? - Ano.
Mistr-ji, Bhagwan Das bydlel nahoře.
- Viděli jste ho? - Ne, bratře, nemám tušení.
kde je Bhagwan Das. Prosím, odejděte.
Jeho život se hroutí a ty tady děláš Kathak.
Pojď, jdeme.
Nemůžeš se s každým hádat, strýčku.
Jen já vím, jak jsem k těm 200 000 rupií přišel.
Moji muži ho hledají.
- Najdeme ho. - Ano, bratře.
Na hypotéku jsi dal mámin náhrdelník.
Mluvil jsi se Sushilem?
On to taky neví.
Takže jsme přišli o peníze,
práci,
a mámin náhrdelník.
Skvělé.
Už vám nezbývá žádný čas.
A nechceš utéct a oženit se.
Dobře,
Tak já už půjdu.
Pošlu ti pozvánku na svou svatbu.
Prosím, přijď, ano?
Nebuď smutný, synovče.
Myslím, že bychom měli udělat to, co udělal Pán Krišna.
Uneseme Titliho.
Strýčku, já tě v tom čaji utopím!
Buď zticha.
Požádal jsem o Kačoris,
a vy mi dáváte Ladoos (sladkosti)?
Je to svatá oběť, bratře.
Za chvíli vám přinesu kačory.
- Vezmi si tohle. - Dobře, fajn.
Proč je rozdáváš, bratře?
Slíbila jsem Mahadevovi, že pokud moje snacha otěhotní,
Oholím si hlavu.
Jak ti s tím Mahadev pomůže, Šuklo?
Vezměte svého syna raději k dobrému lékaři.
Je to takový hlupák.
Všem ho ukázal, bratře.
Doktor už nemůže nic dělat.
Bude mít dítě, jen když mu Mahadev požehná.
Vidím.
Bratře, proč nesložíš slib, co?
Kdo ví, třeba to bude fungovat i pro tebe.
- Co říkáš, strýčku? - Jo, proč ne?
Už jsem zkoušel věřit jednomu Bhagwanovi.
Znovu už to nedokážu.
Jaký má smysl takhle sedět a vzdávat se, synovče?
Zkus to.
Strýčku, já to nechci zkoušet.
Zkus to ty.
Co je na tom špatného, když to jednou zkusíš, co?
Zkuste to.
Máte peníze na zaplacení účtu? Je pryč.
Nemáte žádné?
Sláva Pánu Šivovi!
Chvála manželovi bohyně Párvatí!
Har Har Mahadev!
Drahý Mahadeve,
Prosím, dejte mi rychle práci ve státní správě.
Slibuji, že si oholím hlavu...
Ne, když si oholím hlavu, všichni si budou myslet, že je můj táta mrtvý.
Ne, nemůžu si oholit hlavu.
Milý Mahadeve, prosím, dej mi rychle práci ve státní správě.
Slibuji, že se budu postit 16 pondělků...
Dívky to dělají, aby si našly dobrého manžela.
A já budu dobrý manžel, Mahadev.
Co mám říct? Mahadev, Mahadev...
Milý Mahadeve, Prosím, dej mi rychle práci ve státní správě.
Slibuji, že zůstanu v celibátu po celý život.
Celibát?
Chci tu práci, abych se mohl oženit!
Dáváš slib, nebo hraješ KBC s Bohem?
Nevidíš, že za tebou stojí dlouhá fronta?
Dejte mi jen dvě minuty, bratře.
Chce dvě minuty!
Mahadeve, hned jsem zpátky, ano?
- Jdi, vezmi si Jeho požehnání. - Jděte mi z cesty.
Pundit-ji, žádám tě o požehnání.
Mahadeve!
Pundit-ji, chtěl jsem se tě na něco zeptat.
Jaký slib bych měl učinit, aby Bůh vyslyšel mé přání?
Proč se směješ?
Můj život je v háji.
Co můžeš dát Bohu, když tu žádáš o pomoc?
Ale slyšel jsem, že Bůh neposlouchá, pokud mu něco nenabídneš.
Myslíte si, že
Bůh bude rychleji naslouchat, když mu něco nabídnete?
Co mám tedy dělat, aby Bůh vyslyšel mé modlitby, Pundit-ji?
Dejte 101 rupií.
Splní to za pouhých 101 rupií?
Mahadev!
To je můj poplatek, synu.
Aha, pro tebe.
Nechte si to tady.
Zaplatím vám Re. 1 prostřednictvím UPI.
Prosím, řekněte mi.
Synu, jdi ven a přines mléko,
Nabídni ho Mahadevovi s čistým srdcem.
a slibte, že pokud On splní vaše přání,
uděláte dobrý skutek.
- To je všechno? - Ano.
- Jen mu nabídnout mléko? - Ano.
- Sbohem, Pundit-ji. - Zůstaň šťastný.
Pundit-dži, čí mléko mám nabídnout - kravské, buvolí nebo kozí?
Kráva.
Kravské mléko.
Sbohem, Pundit-ji.
Pracujte rychleji.
Máme obrovskou objednávku.
Ale ne, Shahido,
Krájíš je příliš velké, zmenši je.
Bude tato velikost fungovat?
Ne, menší. Nerozumíte tomu.
Zkraťte je menší.
Chce, abychom je rozbili?
Oni to prostě nechápou. Mám je rozdrtit?
No tak, synu,
- Proč ten protáhlý obličej? - Sundej si ho.
Najdeš si jinou práci.
A taky jinou holku.
Ano.
No tak.
Podívejte se například na tuto okurku.
Vyžaduje to hodně úsilí.
Krájíme je, sušíme je,
naolejujeme je, potřeme kořením, zabalíme do sklenice.
Ale jednu kapku vody,
a je to v háji.
Ale to neznamená, že přestaneme vyrábět okurky.
Vybudoval jsem z toho obrovský byznys.
Život je stejný.
Některé věci se daří, jiné ne.
Chápete?
Ale to neznamená, že přestanete žít.
Jen se držte dál od kapek vody, jako on.
Pořád dělám tyhle dechový cvičení.
Ahoj...
Odpovězte na to.
Zvoní vám telefon, který vás bolí v krku, zvedněte ho.
Nechte ho zazvonit.
Pokud to nechcete zvednout, prostě to odpojte.
Na co to zíráš?
Co jsem ti říkal?
Co jsem ti řekl? Podívej, musíš to udělat takhle.
Nádech zprava.
Haló?
Kde jste?
Snažila jsem se vás zastihnout.
Život mě taky zkoušel.
Kdo je to?
To jsem já, Bhagwan. Už jsi na mě zapomněl?
Ty...
Ty jsi démon!
Já tě zabiju! Kde sakra jsi?
To je skvělý, synku. Chceš mě zabít po
Jel jsem kvůli tobě až do Lucknow?
Bylo to těžké, ale zvládla jsem to.
Zvládl?
Chci říct, že vaše práce ve státní správě je potvrzena.
Kontroluješ si vůbec e-maily?
Co?
Přestaňte s tím vším a zařiďte 600 000 rupií, rozumíte?
Teď zavěste.
Haló?
Co se stalo?
No, já...
Mám práci ve státní správě.
Cože?
Nesmysl!
- Mám práci, tati! - Nech mě být.
Mami, mám práci ve státní správě!
- Švagrová, ty nejíš. - Zkus tohle.
Dejte si Ladoos.
Vezměte si ji.
Bratře, proč si můj syn a tvoje dcera nepromluví v soukromí?
- Jistě, proč ne? - Jdi, Titli, ukaž Chunne svůj pokoj.
Nebudu tomu šaškovi ukazovat svůj pokoj, jasný?
Je to dobrý chlap.
Je jen trochu stydlivá.
Její povaha to ukazuje -
- Je tichá a klidná. - Ano, je.
Je to požehnání od Boha, cítíme se opravdu požehnaní.
Hejbejte se!
Zajímalo by mě, co pode mnou vibruje.
- To je Titliho telefon. - Běž si pro něj.
Dobře. Volá někdo jménem Babu.
Je to Titliho kamarádka z dětství.
Babli.
Vidím.
- Ano. - Myslel jsem, že...
- Ne, tak to není. - Pundit-ji, stanov datum svatby.
Proč voláš?
Přišla za ní rodina budoucího ženicha.
Položte telefon.
Sestro, začněte se svatebními přípravami.
Řekni Titli a jejímu otci, že jsem dostal práci ve státní správě.
- Co to říkáš? - Ano.
Dejte mi chvilku, řeknu jí to.
- Dám vám příležitost... - Titli!
Ranjan dostal práci.
Cože?!
Nechte mě s ním promluvit.
- Co se stalo? - Ano, Babu...
- Nic. - Co se děje?
- Řeknu mu to... - Bratře, pospěš si.
Proč mi prostě nezačneš bydlet v uších, co!
Pracuji na tom.
- Tati! - Cože?
Ranjan dostal práci ve státní správě!
Kdo je Ranjan?
Ne.
Teď už nemůžeme nic dělat.
Jeho čas vypršel.
Vezmeš si Chunne.
Jmenuji se Anoop.
Ano, Anoop Chunne.
Takže se věci o několik dní zpozdily. O co jde, tati?
Cože, tati?
Nevezmu si tuhle směšnou holku!
Pane Mišro, vaše dcera nazývá mého syna posměváčkem!
- Tohle není správné. - Ne, já...
Poslouchejte mě...
Co není v pořádku, strýčku?
Buď rád, že jsme se nevzali.
Jinak bych ti a tvému synovi udělala ze života peklo!
Chápeš?
A tvoje taky.
Pane Mishra...
Proč se chováte špatně?
Já se nechovám špatně...
Podmínku jste si stanovil vy, že?
Ale jeho čas vypršel.
- Jeho čas se zvýšil. - Poslouchejte, nechte toho a souhlaste.
Dostal tu práci.
Takže na mém slově nezáleží?
A co naše důstojnost?
Tati... Mami, jdu se připravit.
Tady, užij si to.
- Poslouchejte... - Sestro, pojďme.
Titli!
- Toho budeš litovat. - Prosím, poslouchejte...
- Prosím, vyslechněte mě. - Ne. Pojď, jdeme.
Co se děje? Běž to zjistit.
Jdi mi z cesty.
Švagrová, jak se máš?
- Gratuluji, - Mám se dobře.
- Gratuluji. - Nemusel jsi to všechno přinést.
- Opravdu tomu nevěřím... - Ty jdi!
Naše překvapení je zničeno.
- Už to vědí! - Tady, vezmi si tohle.
Na, bratře, dej si sladkosti.
Při jaké příležitosti?
Svatba, samozřejmě.
Ještě to není zafixované.
Bylo to opraveno před dvěma měsíci.
Právě dostal práci.
Synu, jdi požádat o požehnání jejího otce.
- Tati! - Ne, není třeba.
Nemusí se dotýkat mých nohou.
Pojď sem, synu. Můžeš požádat o mé požehnání.
Mami...
Tohle není správné.
Jdeme na to.
Jen počkejte a uvidíte, jaký účet za elektřinu dostanete tento měsíc.
Vezměte si ji, vezměte si ji.
- Chunne. - Pojďme.
Pane, nyní si vezmu dovolenou.
Pundit-ji, který účet za elektřinu zaplatíte?
Prosím, posaďte se.
Stanovíme datum svatby?
Ano, samozřejmě. Ano, teď musíte.
Zatraceně.
Poslyš, jakou barvu lehenga (šatů) si mám vzít?
Mohla bych si vzít růžové.
Nikdo mě neposlouchá.
Poslyš, mám si vzít pestrobarevnou lehengu?
- Cokoliv se ti líbí. - Budeš toho litovat.
Měl bys nosit modré sherwani.
- Ať si děláš, co chceš. - Myslím, že...
Bude kněz jen číst tabulky,
- Ten předchozí byl lepší. - Nebo opravdu něco řekne?
- Já se tak těším! - Zeptej se ho.
Knězi, můžete nám říct příznivé datum?
- Zatraceně. - To je docela příznivé!
Pane, už jsem zkusil všechno,
ale nemůžu najít příznivé datum pro vašeho syna.
Nemůžete žádné najít? Jak je to možné?
Navrhuji 30. den tohoto měsíce.
V opačném případě,
budete muset počkat do října příštího roku.
Úžasné!
- Třicátý je perfektní! Finále! - Jak je to dokonalé?
- Už je to dvanácté. - A je to tu zase.
Tati, na dívčí svatbě je toho tolik co dělat.
Musíš si promluvit s dodavatelem jídla, zamluvit sál,
vytisknout pozvánky a rozeslat je.
Nemůže jen tak nezávazně prohodit „30. je perfektní".
Vážně?
Dobře, 30. je perfektní...
A teď jsem to řekla se svěšenou hlavou a hanbou. Šťastný?
Tati, uděláme to příští rok.
Jak můžeš říct příští rok, co?
Švagr, všechno zvládneme.
Promluvíme s dodavateli jídla, zamluvíme sál,
a já osobně nechám vytisknout pozvánky. Rozumíte?
A jestli je to příliš velký problém, můžete svatbu vynechat.
- Ano, můžete. - To ušetří tátovi
náklady na jeden talíř navíc. Je to tak? Je to tak, mami?
Co to říkáš? Je to tvůj švagr!
Sestro, kvůli tobě mlčím.
Slyšel jsi to, tati?
Koho mám poslouchat, co?
- Tati! - Všichni pořád říkají „Tati!"
Tati, všechno zvládneme.
Prosím, dokončete to.
Jaký je v tom rozdíl, letos nebo příští rok?
Pokud je chceme oddat, udělejme to 30. září.
Ano!
Tak to už je lepší, švagrová!
Děkuji ti, Pane!
Přijedu v autě s květinami všude kolem,
Oblečený jako ženich, smetnu tě ze země.
Tohle je horké téma u mé tety,
Jaký je to krásný pohled,
S tvým svěžím pohledem v milosti.
Nikdo už nepochybuje,
Nechte hudbu plynout,
Mám žízeň a ty jsi moje řeka, víš.
Celá oblast se roztančí s chutí,
Máme pro vás totiž dobrou zprávu,
Budu tvůj díky poutu, kterému se nic nevyrovná.
Celá oblast se roztančí s chutí,
Máme pro vás totiž dobrou zprávu,
Budu tvůj díky poutu, kterému se nic nevyrovná.
Jsem jako planoucí oheň,
Obdiv prší dolů, povznáší mě výš.
Odraz.
Díváme se na sebe a nacházíme klid,
Opusť svůj domov a přebývej v mém domě, prosím.
Vše, co jsme si vysnili nebo představovali, se nyní stane skutečností,
Náš svazek je svazek, který se nepodobá žádnému jinému, tak čisté a nové.
Zbavme se bolesti, nemoci a všech mých strachů,
Radujme se a oslavujme, neboť můj čas se posunul, má drahá.
Celé okolí se roztančí s chutí,
Máme pro vás totiž dobrou zprávu,
Budu tvůj díky poutu, kterému se nic nevyrovná.
Celá oblast se roztančí s chutí,
Máme pro vás totiž dobrou zprávu,
Budu tvůj díky poutu, kterému se nic nevyrovná.
Zářím jako jasné světlo, stříbrný nůž,
Má lásko, teď ti patřím na celý život.
Zářím jako jasné světlo, stříbrný nůž,
Má lásko, teď ti patřím na celý život.
Máme jen dnešní noc.
Proč? Co se stane zítra?
Ahoj!
Zítra budeš mou ženou.
Takže tohle je poslední noc, kterou strávím se svou přítelkyní.
Úžasné!
Tvůj vnitřní romantik Shah Rukh Khan se dnes opravdu projevuje.
- Opravdu? - Ano.
- Tohle... Takhle? - Ano.
Můžu něco říct, Titli?
Hmm.
Vzrušení z tajného setkání...
Už si ho nebudeme moci užít.
Ale proč tajně?
Můžeš se se mnou volně setkat zítra, až se vezmeme.
Ahoj...
Nechápeš to.
Strach dělá lásku mnohem zábavnější.
Podej mi mou sklenici.
- Podej mi svou sklenici. - Ano.
Tady máte.
Stop. Zpomalte.
Klínek citronu.
Můžu něco říct, Titli?
Měl bys zůstat stejný i po svatbě -
stejně šílený.
Vůbec se nemění.
Dobře?
Proč bych se měl měnit, co?
Mluv za sebe, Ranjane Tiwari.
Chlapci se po svatbě mění.
A pokud ano,
oddělím tvou kůži od kostí. Chápeš?
Titli!
I...
Snažím se k tobě chovat romanticky,
a ty mě od sebe odtrhneš?
Tohle se mi na tobě nelíbí.
Na tomhle musíš zapracovat.
Udělejte si nějaký domácí úkol.
Ale právě jsi řekl, že se nemusím měnit.
- To jsem řekl? - Ano.
Ano, ale malá změna nikdy nikomu neublížila.
Změna je v životě jediná konstanta.
Jaká jsou další pravidla, Ranjane?
Narodil jsem se, abych porušoval pravidla.
Je to tak?
Ahoj, co to děláš? Co když nás někdo uvidí spolu?
No a co?
Jsem zeť této rodiny!
Ještě nejste.
Tak mě donuťte.
- Prosím, udělej mě. - Ne.
- Prosím, udělej mě. - Zkazíš mi tu hennu.
Prosím, nedělejte to. Ranjane!
- Jak můžete chtít tak nehorázné jízdné? - Pospěš si, přines i žebříky.
Prosím o vaše požehnání, tetičko.
Uvidíme se večer, paní Ranjanová.
Pojďte, pane ženichu, jdeme!
Kam máte namířeno? Kam jdeš, co?
Proč ji neseš nad hlavou?
Položte žebřík na tuto stranu.
Madam, kam mám dát tu krabici s olejem?
Proč mi ji nedáte na hlavu?
Samozřejmě, že si ho dáš do kuchyně!
- Zbývá vám v tempu ještě něco? - Jo, jo.
Tak si pro něj dojdi.
Bratře!
Zkuste si to.
Vypadá to skvěle.
Proč mě pořád nutíš, abych to každý den zkoušela?
Chci, aby mi to dokonale sedělo.
Vypadáš úžasně.
Proč to nechápeš?
Jste pánský nebo dámský krejčí?
Co je to?
Myslím, že ramena jsou trochu volná.
Do zítřka to opravím.
To jsi říkal už včera!
Dneska se budu vdávat!
Mám si to vzít zítra na líbánky?
Bylo mi řečeno, že svatba je 30. října.
- Opravdu? Tak co je dneska? - Vypadáš jako klaun.
Cože? Jak se opovažuješ!
Mluví se mnou, ne s tebou.
Tak to má pravdu.
Tohle je výsledek vašeho krejčího číslo jedna Banaras.
Řekl mi, že je krejčí číslo jedna.
Můj obchod se jmenuje „jednička", strýčku.
Ty i tvůj obchod můžete jít k čertu.
Když se kvůli tobě nemůžu dostat na svého svatebního koně,
Přinutím koně, aby na tebe nasedl.
Pamatujte si, že...
Omlouvám se, bratře.
Zdá se, že dneska ze mě chce každý kousek!
- Nemám tu žádný respekt. - Omlouvám se.
Namíchej si ještě trochu tohohle, ano?
- Tohle nebude stačit. - Dobře, fajn.
Zase jsi v tom?
Dnes je den kurkumového obřadu!
Budeme na vás aplikovat kurkumu.
Ale my už jsme tu kurkumu udělali. Cože, teď mě chcete marinovat?
Švagře, to kuře bude pěkné.
- Kde má kurtu? Chyť ji! - a šťavnaté až po zavaření, že?
No tak, posaďte se. Pojďte.
Trochu studu, švagrová.
Mami, na tohle nemáme čas, svatba je za 8 hodin. Pojďme.
Cože? Svatba?
Ano.
- Jaké je dnešní datum? - Devětadvacátého, teto.
Dnes je 29., svatba je zítra.
Jsi sjetý bhaangem? Dnes je třicátého!
Hned tě sejmu!
Dneska je devětadvacátého, zítra je třicátého!
Mami, mami, mami, dnes je třicátého!
Podívejte se na to, můj syn se zbláznil.
Dnes je 29., synu.
Dnes je...
Vypadá to, že je příliš vzrušený na svatbu.
- Dej to sem. Prostě mi to dej. - Vypadá to, že se zbláznil.
nad svatebním vzrušením.
Dnes je 29., že?
- Proč jste zastavil? Pokračujte v přehrávání. - Mami, skončil jsem, pojď mě uklidit.
Vezměte si to odtamtud.
Pozor!
Bůh vám žehnej!
Proč jsi to pustil o dva palce dál, co?
Proč jsi mi ji místo toho neshodil na hlavu?
Promiň, bratře.
To nemáš nic lepšího na práci?
Celý den věšíš po domě květiny.
Jaká omluva, co?
Ahoj, Keri...
- Hmm? - Poslouchej...
Řekni mi to,
Je dnes opravdu 29.?
Ano, je to 29. října.
Mám pocit, jako by se to všechno s kurkumou stalo včera,
a teď se to zase opakuje.
Tomu se říká Deja vu.
Člověk má někdy pocit, že už se to stalo,
ale není to tak. Chápete?
Opravdu?
Takže to, co jsem viděla, byl jen superrealistický sen?
Jo, vypadá to tak.
Aha.
Takže říkáte, že dnes je 29. září,
a zítra je třicátého, že?
- Dnes je devětadvacátého. - Ano.
Takže zítra je samozřejmě třicátého!
Jo.
Tady, vezmi máminu spodničku a nech ji obarvit.
- Takové pochůzky nedělám. - Nedělej povyk, prostě jdi.
Nezapomeň, ano?
- Ahoj... - Buď na to opatrný. Ahoj!
Mám toho hodně na práci.
Tady je maminčina spodnička.
- Je třeba ji obarvit na tuhle barvu. - Dobře, bratře.
Hej, jaké je dneska datum?
29., bratře.
Proč?
Jen kontrola.
Uvidíme se později.
Mahadev!
Co se děje, bratře?
Co se děje, pane ženichu?
Kam jdete, co?
Jen jsem přišla mámě obarvit spodničku.
- Já vím všechno. - No tak, chlape!
Uvnitř šťastný, venku se chová plaše, že?
No tak, chlape!
Sakra.
Smrdí to, jako kdyby ta kráva měla k večeři ředkvičkové papričky.
Nebuď tak naštvaný, bratře.
To je požehnání svaté krávy.
- Opravdu? - Ano.
Její požehnání, co?
- No, tady si můžeš taky nějaké vzít. - Hej!
Správně.
Co se děje, pane ženichu?
Hele, to už se dneska místo kurkumy začal používat kravský hnůj?
Ahoj...
Strýčku, zapomeň na to.
Udělal jsi to, kvůli čemu jsi tam šel?
Všechno je připraveno, člověče.
Co je nastaveno? Řekni mi to!
No tak , pane ženichu, jak vám mám říct, že
jsme pro vás připravili překvapení v podobě rozlučky se svobodou.
- Večírek s překvapením? - Ano.
A já o tom nemám ponětí.
Zapomeňte na to a prostě se na to připravte.
- Har Har... - Tady.
Okouzluji svým stylem,
Odstraňuji každé zaváhání,
Ať se kroutím
Sladkou bolestí, ó bezcitný.
Zdáš se mi drahá,
Spící záměr je probuzen,
Pokud to popíráte, je to zrada.
Tvé oči mě zmátly,
Toto místo se zdá být pusté,
Mé srdce říká...
Můj sladký milovaný
Okouzli mě svým šarmem,
Dej mi zapomenout na svět, ó krásná
Tvé mládí je jako hořící plameny,
V něm ať hořím, ó krásná.
Jsem oheň, jsem plamen,
Ale jsem také chladná voda.
Dnes patřím tobě,
Ale zítra budu cizí.
Milenci přicházejí na můj práh,
Žízeň po lásce...
Šíření lásky, uhasit jejich žízeň,
To je to, co dělám se svou vášní.
Můj sladký milovaný
Tuto krabici si nechte támhle.
Proč ji nosíte nad hlavou?
Madam, kam mám dát tu krabici s olejem?
Proč mi ji nedáte na hlavu?
Samozřejmě, že si ho dáš do kuchyně!
Pracoval jsem bez přestávky...
„V kurkumě, má drahá, v kurkumě..."
Je to takhle. Tak pojďme na to.
Zabere vám to dvě hodiny...
Co je s mým synem?
Všichni ustupte, ať se dostane na čerstvý vzduch.
Ustupte, všichni ustupte.
- Ano, ano. - Začíná se probouzet.
Jaké je dnešní datum?
- Co? Proč? - Proč?
Co... jaké je dnes datum?!
Co se stalo?
To je ten problém, tati, neděje se to.
Myslím, že má zácpu. To není nic nového.
Keri, dítě moje, dojdi pro projímadlo.
- Dobře, tati. - Keri, Keri, Keri...
Jaké je dnešní datum?
- Devětadvacátého... je devětadvacátého... - 29.!
Včera jsi řekl: „Dnes je 29., a zítra je třicátého!"
To jsi řekl včera, že?
To říkám i dnes.
Dnes je devětadvacátého a zítra třicátého.
Ne, to jste řekl včera.
Včera bylo 29, takže dnes by bylo třicátého, že?
- Co to říkáte? - Říkal jsem ti...
Co je s tebou?
Říkala jsem ti, abys ho nepouštěla z domu, dokud nebude svatba.
- Je posedlý. - Nejsem posedlý, mami!
Jak mám...
Cože?
- Kurkuma! - Ztratil ji.
Zase jsme se vrátili k obřadu s kurkumou, vážně?!
Jak ti to mám vysvětlit?
Tohle...
Cože?
Mami, pojď se mnou.
Co se stalo?
- Tati? - Ano?
Pojď se mnou.
Co je to? Uhněte stranou.
- Co je to? - Tenhle květináč?
Ano?
Podívejte se na to.
Díváme se na to.
Dívejte se na to dál.
Ahoj...
Tento květináč...
- Ano? - Ano?
Spadne to.
Spadne to samo?
Spadne to hned. Jen počkejte a sledujte.
Hej...
Kdy to spadne, synu?
Přicházíme pozdě na obřad s kurkumou.
Už zase obřad s kurkumou!
Už se o tom nikdy nezmiňujte!
Nechci na sobě žádnou kurkumovou pastu!
Cože?
Pád...
- Fall... - Jak může spadnout sám od sebe?
Pád...
Padá!
- Kdy to spadne? Bolí mě krk. - Brzy to spadne!
Kde je dekoratér?
Tady je.
Hej, co tady děláš? Běž si dělat svou práci. Běž, běž, běž.
- Ano. - Květiny dáváš každý den, že?
- Ano. - Běž, dej ty květiny nahoru.
- Teď se dívej, spadne to. - Dobře, dobře.
Kdy to spadne, Vaše Výsosti?
Spadne, tati.
Začni už pracovat!
Brácho, jestli na mě budou všichni zírat,
Budu z toho nervózní.
Není to tak, že bych po tobě chtěl, abys zpívala písničku,
tak proč bys měl být nervózní? Prostě dělejte svou práci.
Dobře, dělám to.
Ne ty vzadu, květiny vepředu.
- Ano, ano. - Fajn, dělám to, dělám to.
Zmenšete mezeru! Nebo na tebe použiju sandály!
Spadlo to!
Spadlo to! Spadlo to!
To je ono! Říkal jsem ti to!
Říkal jsem ti, že to spadne, a ono to spadlo!
Skvělý kouzelnický trik, synku.
Teď chceš, abych ti ukázal svůj vlastní kouzelnický trik?
Kouzlo?
Jo, říkal jsi, že květináč bude...
- Podzim? - Spadl by.
A co je tohle?
- Vaše ruka. - Teď vy...
Posuňte hlavu dopředu.
Oslepnu.
Jak jinak si to má zkontrolovat?
Zbytečné drama.
Takže si taky myslíš, že včera bylo 29.?
Ano.
A jaké bylo datum předevčírem?
Předevčírem bylo také 29. den.
Pokud bylo včera 29,
pak předevčírem mělo být 28., že?
Je hrozný v matematice, opravdu hrozný.
Matematika mu šla vždycky špatně.
Vždycky jsi měl problém s mou matematikou.
Proč jsi mě tedy neposlal na extra trénink?
Chtěl jsem, ale...
Už dva dny žiju 29. den,
a ten den se prostě nechce změnit na třicátého.
Proč to nikdo nechápe?
Proč pláčeš?
Doktor říká, že všechno bude v pořádku.
Jak to, že bude všechno v pořádku?
Přišel o rozum, a zítra má svatbu.
Já jsem se zbláznil?
- Dejte to na reproduktor. - Dobře.
Haló?
Ahoj, švagrová. Žádám tě o požehnání.
Co se stalo?
Keri říkala, že jste byli u doktora?
Nic se nestalo, Ranjan je jen...
Cože? Už tam jdu.
Ne, švagrová. Nemusíš sem chodit.
Nedělejte si s tím starosti.
Haló?
Jsi nemožný.
Cože, strejdo, já jí nic neřekl.
Hej, hej, hej, kam si myslíš, že jdeš?
Hej, co ho teď tak rozčílilo?
Synovče!
Poslouchej, synovče! Jen mě vyslechni!
Bratře!
Rozčilování nepomůže!
Jen mě poslouchej, synovče.
Nechci, aby mě ten šarlatán kontroloval.
Všichni v Banárasu vědí, že je to jenom komparzista, který se vydává za doktora,
a ty jsi mě k němu vzal?
Tak pojďme do BHU, bratře.
Dám ti takovou facku, že budeš mít na tváři tetování.
Připadám ti nemocný?
Připadám?
Dobře, řekněme, že jste se zasekli na třicátém.
Devětadvacátého. Jsem zaseknutý na 29.
Fajn, to je fuk,
ale jak jsi tam uvízl?
To je to, co nechápu.
- Jak jsem se zasekla? - Ano.
Tady máš nějaké sladkosti.
Co je s panem Shuklou?
Vskutku, strýčku.
Proč si oholil hlavu?
Zavázal jsem se, že pokud moje snacha otěhotní,
oholil bych si hlavu.
Takže jakmile se mi přání splnilo, nechal jsem si oholit hlavu.
- To všechno je Mahadevovo požehnání. - Ano.
'Synu, jdi ven, přines mléko,'
'Obětuj ho Mahadevovi s čistým srdcem.'
'a slibte, že pokud On splní vaše přání.
'Pane...'
„Jsi moje jediná naděje.
„Sežeň mi práci ve vládě.
'Udělám dobrý skutek.'
Ahoj...
Mám to!
Strýčku, já vím proč.
Chápu to!
Pane Shukla!
Co je to, bratře?
- Pane Šuklo, už to chápu! - Co je to?
Cože, bratře?
Vím, proč jsem se zasekl na 29. místě.
To se ti nepodaří, Shuklo. Měl bys odejít.
Dobře, tak pojď, přiveďte sem Ladoos.
Sláva Pánu.
Předevčírem bylo 29,
Včera bylo 29,
a dnes je stále 29.?
Z toho všeho, co říkáš, se mi točí hlava.
Já to prostě nechápu.
Takže mi říkáte, že jste se zasekla na 29. září.
protože jsi nedodržel svůj slib?
Ano.
No, já jsem taky nedodržel úplně všechny své sliby,
ale neuvízl jsem v časové smyčce.
Co mám dělat, když jsem Vyvolený?
No, prostě jdi splnit slib, který jsi dal.
Strýčku, přesně na to jsem myslel.
Dobře.
Ahoj...
- Švagrová! Žádám tě o požehnání. - Jo, jo, dobře.
- Proč je tady? - Co se stalo?
Nevím, Titli.
Všechno mi to teď lítá hlavou.
Říká, že se zasekl na devětadvacítce.
Co se stalo, Babu?
Proč jsi šel k doktorovi?
Nic se nestalo.
Ty jdi, já to vyřídím. Prostě odejdi.
Obřad s hennou jsem nechala uprostřed,
Chodila jsem po Banárasu oblečená jako nevěsta,
a ty chceš, abych odešla?
V dnešní době se ani nedokážeš starat o druhé.
Ach, Titli... Moje bačkory.
Řekni mi všechno.
- Pojď sem a posaď se. Sedni si sem. - Já se posadím.
Posaďte se.
Teď mě pozorně poslouchejte.
Co chcete, abych poslouchal?
Všechno, co se ti chystám říct.
Jdu spát v noci z 29. na 30. září,
Hmm.
a když se probudím,
Už je zase 29.!
- Cože? - Jo.
- Co to znamená? - Znamená to...
Datum se nezmění na třicátého, Titli!
- Datum se ti nezmění... - Ano.
A ty to pro mě nenecháš změnit!
Ty rošťáku, nikdy nic nedokážeš sám.
Teď, když se věci konečně daří, se to snažíš zničit.
Já se to snažím zničit?
Ano!
Ahoj...
Titli, dal jsem slib Bohu, že si najdu práci.
Ale nedodržel jsem ho,
Takže teď mě Bůh zasekl v téhle smyčce.
Zasekl mě v této 29. smyčce!
Uvízl jsem v této smyčce.
Nenechala jsem svůj obřad s hennou kvůli tomu, abys mi říkal tyhle blbosti!
Když si mě nechceš vzít, tak už mi to řekni, Ranjane Tiwari!
Moje sestra ještě ani nezaplatila mou svatební lehengu!
- Mluví nesmysly. - Titli, přestaň brečet.
Co když vlastně říká pravdu?
Máš pravdu.
Tvoje sestra má naprostou pravdu. Je tak chytrá.
- Řekni mi něco. - Jo?
Jaké je řešení tohoto vašeho problému?
Řešení?
Slíbil jsem, že udělám dobrý skutek,
ale nikdy jsem neřekl jaký.
Vždyť ani neví, jak se správně skládá slib!
Tak co mám dělat? Skočit do řeky a umřít?
Ano, skoč do řeky a zemři!
Uklidni se na chvíli, ano?
- Chceš udělat dobrý skutek, že? - Ano.
Udělat cokoli.
Cokoliv?
Dobře.
Co mám dělat?
Existuje spousta možností, prostě udělejte cokoli.
Dobře.
Co mám dělat?
Bratře, ohol si hlavu. jako to udělal Shukla.
Je to ta nejlepší možnost.
- Pojďte sem, prosím. - Ano, švagrová?
Co kdybychom ti místo toho oholili hlavu?
Nechci si vzít plešatého chlapa!
„Nechci si vzít plešouna!"
Mohl bys být dvě minuty zticha?
Mluví tu dva chytří staří lidé, tak buďte zticha.
Bratře, taky bys mohl krmit černého psa.
Ztrať se.
Krmit černého psa?
Myslím, že byste měli krmit krávu plackami s jaggery.
Není většího činu než tento.
Ano, to je dobrý nápad. Udělejte to.
- Budeš mít svůj dobrý skutek za sebou. - Jo, dobře.
- Krmit krávu chlebem a jaggery? - Ano.
Má pravdu.
Jako že by to bylo špatně?
- Přesně tak. - Ano.
Tady, tady, tady.
Vezměte si to.
To je bejk, chlape.
Kráva je támhle.
- Pojď, bratře! - Odpusť mi, prosím, odpusť mi.
Tady, tady, tady.
Ano.
Tady to máš, bratře.
Svůj slib jsi splnil.
Ano.
Jen počkej, jestli se ti povede další drama!
- Ach, takový hněv. - Pojďme, sestro.
Cítíš se jinak, bratře?
Ne, necítím se jinak.
Nepřemýšlejte o tom.
Prostě pojď se mnou.
Mám pro tebe vražedný plán.
Jakmile to uvidíš,
zapomenete na 29. a 30. září.
Vím všechno.
Pozval jsi Jugniho, že?
Pořádáš pro mě překvapení v podobě rozlučky se svobodou.
Já vím všechno.
Jak to víte?
Ahoj...
To jsem se ti snažil říct...
Řekl jsi mu to, že?
No tak, strejdo, proč bych mu to říkal?
Motýl letěl, ale ve skutečnosti létat nemohl
Nastoupila do autobusu, ale nenašla místo k sezení
Motýl letěl, ale nemohl doopravdy letět.
Nastoupila do autobusu, ale nenašla místo k sezení.
Začala plakat, protože nedostala místo.
„Řidič řekl: „Pojďte se mnou!".
Pojď se mnou!
Motýl řekl: „Jdi pryč, nezbedníku!
- Jdi pryč, nezbedníku! Můj dům je nedaleko. - Kam jdeš, co?
- Jdi pryč, nezbedníku! - Babu!
Jdi pryč, nezbedníku! Můj dům je nedaleko.
Vkládám do toho své srdce, lásko,
Přesvědčil jsem svou matku.
Požádala jsem je, aby mě provdali, ale stejně řekli ne.
Moje matka moji rodinu nepřijala;
Jaký smysl má teď žít, i když se o to snažím?
Mám pocit, že se vzdám svého života.
Jdi pryč, nezbedníku!
Jdi pryč, nezbedníku! Můj dům je nedaleko.
Jdi pryč, nezbedníku!
Jdi pryč, nezbedníku! Můj dům je nedaleko.
Taky si nechte podříznout krk, zatímco vám bude stříhat vlasy.
Nebo mi ho dejte a já si podříznu zápěstí.
I kdyby svatba vedla ke zkáze, budiž.
Ať se stane cokoli,
Vezmu tě s sebou.
Budeme běžet takovým způsobem, že nás bude svět hledat.
Jdi pryč, nezbedníku!
Takže máš problém zůstat vzhůru jen jeden den, co?
Zkus být na mém místě. Já jsem se zasekla v jednom dni na 15 dní!
Dovolte mi, abych si na hodinu zdřímnul.
Už je 23:45. Už jen 15 minut.
Motýl letěl, ale ve skutečnosti létat nemohl
Nastoupila do autobusu, ale nenašla místo k sezení
Motýl letěl, ale nemohl doopravdy letět
Nastoupila do autobusu, ale nenašla místo k sezení
Začala plakat, protože nedostala místo.
„Řidič řekl: „Pojďte se mnou!".
Pojď se mnou!
Motýl řekl,
Ahoj...
Takže ty mě chceš mít celou pokrytou kurkumou, co?
- Dobře, obřad s kurkumou je hotový. - Co? Co to dělá?
- Jo, teď je den konečně kompletní! Jdi pryč, nezbedníku! Můj dům je nedaleko.
Jdi pryč, nezbedníku!
Tak co myslíš, švagrová? Kuře je teď pěkně šťavnaté, že?
Takhle mluvíš se svou švagrovou?
- Přesně takhle mluvím já! - Mami, jsem hotová, ukliď mě.
Už několik dní kadí. Umyjte ho už někdo!
Keri, Keri, počkej.
Pojď, sedni si.
Tvůj bratr se teď žení, takže...
Jo, a?
Takže to můžeme udělat, ne?
Cože?
Polibek.
Chceš mě políbit?
Ano.
Tady?
- Už jsi skončil? - Ne.
Tenhle polibek ne,
Tak co?
tenhle.
Tenhle?
Jo, tenhle...
Ahoj!
- Přesun. - Co se to tu děje?
Bratře!
Přišel jsem odložit tyhle matrace, a ona mě zastavila.
- Zmlkni. - To udělala, jo.
Můj život je v háji, a vy dva si tady užíváte romantiku?
No tak, brácho, jen mě vyslechni. Keri, vysvětli mu to.
Co to děláš? Pusť ho z krku.
Mám mu pustit krk?
Dobře, nechám ho být.
Já ho místo toho praštím botama!
- Brácho, brácho, tu práci jsem ti sehnal! - Nech toho.
Takže bych si měl vzít
- za svou sestru? - Ne!
Co to děláš?
Je to tvůj budoucí švagr.
Ano, tvůj švagr.
Tohle bobří mládě?
Nenašel by se někdo lepší než tenhle cvrček?
Bratře, my se máme opravdu rádi.
- Jsme do sebe úplně blázni. - Opravdová láska, člověče, opravdová láska!
Počkejte, nechte mě zbavit se té lásky.
Udělej jednu věc: prostě skoč ze střechy. Jdi.
Přišel jsi o rozum?
- Prostě skoč. - Je to moc vysoko.
- Zůstaň tam, bratře, nebo skočím. - Keri, jdi mi z cesty.
Přišel jsi o rozum? On skočí! Co to děláš?
Nakonec ti ublížím, Keri, jdi mi z cesty.
Har Har Mahadev!
Ach můj bože.
Jak se mu podařilo upadnout?
Kdo to dělá, člověče?!
Má jediný zeť této rodiny vůbec nějakou úctu?
Je naživu.
Prozatím.
Co se děje, pane ženichu?
Kam jdete, co?
Proč bych ti měl každý den říkat, kam jedu, co?
Jsi můj táta, nebo co?
Starejte se o sebe!
Ugh!
Takže mi říkáš, že jsi se zasekla na 29. hodině.
protože jsi nedodržel svůj slib?
To říkám každý den!
Dobře.
To říkám každý den!
- Švagrová! Prosím tě o požehnání. - Jo, jo, dobře.
Co se stalo?
Já nevím, Titli.
Všechno mi to teď lítá hlavou.
Říká, že se zasekl na devětadvacátém.
Cože?
Co se stalo, Babu?
Keri mi volala, že jsi doma udělal scénu a prostě jsi utekl.
Co se stalo?
Nic se nestalo.
Ty jdi, já to vyřídím. Prostě odejdi.
Odešla jsem z obřadu s hennou...
Svůj obřad s hennou jsem opustila v polovině,
Chodila jsem po Banáru oblečená jako nevěsta.
Zdá se, že nikdy nezvládám věci sama.
Ty jsi ten, kdo se o všechno stará.
Já prostě pořád všechno kazím.
Pořád jsi nezaplatila za tu lehengu.
Já vím všechno, jasný?!
Wow,
To je úžasné!
Proč...
Proč aspoň jednou nepochopíš, co se ti snažím říct?
Já jsem...
Proč se vůbec snažím? Zapomeň na to.
Babu...
JÁ NEJSEM BABU!
Jmenuji se Ranjan.
Vidíte, co tím myslím?
- Hej... - Knězi!
- Kněz! Kněz! Kněz! - Kdo je to?
Zdravím.
Mahadev!
Vzpomínáte si na mě? Dal jsem ti 100 rupií v hotovosti a Re. 1 přes UPI?
- Jo, jo, to si pamatuju. - Správně.
Takže, co se děje? Uprostřed noci...
Mám velký problém.
Velké problémy?
Ano.
Co se stalo?
Nemůžu dodržet svůj slib.
Jaký slib?
Ten o konání dobrého skutku.
Jaký dobrý skutek?
Knězi, řekl jste mi, abych se zavázal, že udělám dobrý skutek, a já to udělal.
Neřekl jsem ale, jaký dobrý skutek.
Teď jsem se kvůli tomu zasekl.
Krmil jsem krávy, psy, opice, a lidi - všechny.
Taky jsem daroval spoustu peněz.
Dokonce jsem zapálil lampu pod každým druhem stromu - velkým, malým, tenkým, tlustým.
Ale tak nějak, prostě nemůžu splnit svůj slib.
Chápete, co tím myslím?
Hmm.
Knězi, prosím...
Prosím, pomozte mi.
Musíte něco udělat.
Ano, udělám.
Tak to udělejte.
Vidím, vidím, vidím.
Omlouvám se, omlouvám se.
Tady, 100 rupií. Pošlu vám Re. 1 přes UPI.
Ne, synu, to je velký problém.
To je.
Takže můj poplatek bude 501 rupií.
Zde. 501 rupií.
A teď mi rychle řekněte řešení.
Synu, jde o to,
Všechny ty dobré skutky, které jsi právě zmínil, jsou v pořádku.
Ano.
Ale váš problém je jiný.
Ano.
Je možné, že...
že jste někomu ublížili?
I...
Ano, buď jste vědomě, nebo nevědomě zranili něčí city.
Proto se váš slib zasekl.
Bratře Ranjane, vypadáš úžasně!
Dobré ráno!
A teď si to zkuste.
Tady to máte.
Je to mistrovské dílo.
Je to úžasné!
Vypadáš jako klaun.
Cože?
Jak se opovažuješ!
Mluví se mnou, ne s tebou.
Tak to má pravdu.
- Co... co to děláš? - Požehnej mi.
Co je to?
Prosím tě o požehnání, otče.
Otče? Kdo je Otec?
Ty jsi můj otec a já jsem tvůj syn.
Cože?
Co jste vyrobili?
Vypadá to spíš jako taška než jako sherwani.
Uklidni se. Otče, prosím, uklidněte se.
To je v pořádku.
Prosím, odpusťte mu.
Vezměte to zpět a opravte to.
Cože?
Protože mám spoustu času.
Jestli jsem ti nějak ublížil,
prosím, odpusťte mi.
- Takže... promiň, bratře. - Ne, ne, není třeba.
Jste v pořádku?
Ano, bratře.
Pokud jsem ti nějak ublížil,
prosím, odpusťte mi.
Cože?
A dobře se postarejte o mou sestru.
Dobře, bratře.
Hodně lidí chodí na terasu,
tak buďte opatrní.
Měla bys zkusit cvičení ve visu, víte.
Dobře, bratře.
Pospěšte si, děvčata.
Namíchejte si ještě tohle, ano? Potřebujeme jich na něj dost.
- Dobře, teto. - Jen ztrácíš čas mluvením.
Žádám tě o požehnání, matko.
Takový hněv?
Páni, kde se dneska vzalo slunce?
Ano, švagře?
Dnes se dotýkáš nohou své matky,
ale zítra budeš přijímat rozkazy od své ženy.
Ahoj!
Na to „zítra" se opravdu těším, švagrová.
Jen to sem musí dorazit.
Mami, už jsem skončil, pojď mě uklidit.
Švagrová, zapomeň na kurkumu.
a nejdřív ukliď ten nepořádek uvnitř.
Jdu, jdu, švagře.
A jestli jsem ti nějak ublížil, prosím, odpusť mi.
Přestaň mluvit, sedni si, a použijte kurkumu.
Cokoliv řekneš, matko. Dejte mi chvilku.
Ztratil ji?
Co je s ním?
Promiň, bratře.
- Spadlo to omylem. - Ne, ne,
Mělo to spadnout.
Je to součást jeho osudu.
Jsi v pořádku?
Ano.
Odvedl jsi skvělou práci vyzdobit můj dům.
Děkuji.
A pokud jsem vám nějak ublížila,
prosím, odpusťte mi.
Hej, strako, zbláznila ses?
Proč se všem omlouváš?
No a co? Běž si aplikovat kurkumu.
Otče, prosím, nezlobte se.
Co tam nahoře děláš? Okamžitě slez dolů!
Jestli jsem ti nějak ublížil, prosím, odpusťte mi.
Mahadev!
Mahadev! Pokud jsem ti nějak ublížil, prosím, odpusť mi.
Co se děje, pane ženichu?
- Kam se chystáte, co? - Aha!
Omlouvám se za včerejšek.
Naštvala jsem se na tebe.
Teď už mířím ven.
Ugh.
Pokud jsem ti nějak ublížila, prosím, odpusťte mi.
Nakonec na tebe každý den šlápnu.
Mahadev!
Mám štěstí, že vás oba mám ve svém životě.
- Opravdu? - Co se děje?
Máš nějaké potíže?
Ne, ne, ne.
Chci vám oběma jen něco říct.
Jestli jsem vám nějak ublížil, vědomě nebo nevědomě,
pokud jsem udělal nějakou chybu,
prosím, odpusťte mi.
Co to říkáš, bratře?
- Ano! Umřeli bychom pro tebe. - Jo.
Nevím proč, ale mám pocit.
Zranil jsem tvé city.
Ano, to jsi udělal.
Co to říkáš, bratře?
Jsi můj ideál.
Nezranil jsem tvé city?
Zatraceně.
Tak čí je to prokletí?
Prokletí?
Jo, to...
Řeknu vám to později.
Nejdřív se zamysli nad tím, čí city jsem mohl v Banáresu zranit.
V Banárasu je jen jeden člověk. jehož city jsi těžce ranil.
Koho?
Takže, tati,
tady je můj problém.
Jen bůh ví, čí prokletí tu působí.
Zasekla jsem se na 29. čísle!
U mě se den nikdy nemění na 30.
Cože?
Třicátého, datum se mi nezmění.
- Co to říká? - Tady to máš.
Ten den jsi byl tak nadšený.
„Třicátý je dokonalý, prostě dokonalý!"
Teď už se mu datum na 30. nezmění.
Ano.
Nabídka, kterou jsem dostala z oddělení elektřiny, byla lepší.
Aspoň by se změnil den na třicátého.
Správně.
Synovče, chceš, abych tady zranil city tvého švagra?
Moc mluví.
Hej... Synu...
Jsem švagr tvé ženy.
Pokud jsem vám nějak ublížil, odpusťte mi, prosím.
Kdo mu sahá na nohy, co?
Tati, prosím tě, řekni mi, co mám dělat?
Co bych měl opravdu udělat?
Co bych měl říct?
Řekla jsi to svému tátovi?
Cože?
O této nemoci?
Mám.
Všem jsem to řekl,
ale nikdo mi nevěří.
Takže, tati, jde o to,
pokud se zítra změní datum na 30. září,
Budu tady se svatebním průvodem.
Pokud ne, pak...
Pak?
Co říkal?
Bratře Ranjane!
Ahoj, kam jdeš?
Hej, poslouchej chvíli.
- Kam máš namířeno? - Podívej...
Nejdřív by sis měl dát aspoň trochu kurkumy.
Dej mi čtvrťák.
Omlouvám se, Titli.
Tvůj „Babu" pro tebe nikdy nic neudělal.
Ani pro sebe.
Nemám teď jinou možnost.
Je to příliš vysoké, příliš vysoké.
Nebudu ti kazit třicítku.
Jen kvůli mé smůle s devětadvacítkou.
Nebudu!
Ach, svatá Gangu,
Prosím, zajistěte mi spásu.
Co se děje?
Kdo jsi?
Nemyslíte si, že tohle je riskantní místo pro selfie?
Spadneš, slez dolů.
Okamžitě si lehni.
Hej, myslel jsem dolů na silnici, ne do řeky.
Nenechají tě ani v klidu spáchat sebevraždu.
Plavete, nebo se topíte?
Mahadev...
Ano.
No tak, vážně...
Prostě si takhle strč dva prsty do pusy,
a všechna voda vyjde ven.
Přesně to jsem udělal.
Jsem v pořádku.
Úplně mi to zabilo i ten bzučák!
Jsi v pohodě?
Proč jste přemýšlel o ukončení života?
Co jsem měl dělat?
Neměl jsem jinou možnost.
Chápu to.
Někdy jste v situaci, kterou prostě nedokážete nikomu vysvětlit.
Tady to máte.
Jak se jmenujete?
Hamid Ansari.
Vy jste z Monalu?
Pocházím z Loharie,
ale posledních sedm let jsem tady.
Vaše rodina?
Jsou doma ve vesnici.
Představil sis, co by se s nimi stalo, kdybys zemřel?
Proč jste ukončoval svůj život? V čem byl problém?
Se stejnou věcí se potýká polovina naší populace.
Chápu, máš zlomené srdce.
Ne.
Je to věc vládní práce.
Sakra, tenhle problém s vládní prací...
Už to chápu.
Ahoj,
Řekni mi něco
Když si najdeš práci, neukončíš svůj život, že?
Proč bych měl umřít, když si najdu práci, brácho?
Perfektní!
Jsi můj sobecký dobrý skutek!
Ranjan Tiwari teď bude riskovat vlastní život, aby ti tu práci zajistil.
Jen počkejte a sledujte.
Od této chvíle, Ansari a Tiwari jsou bratři.
Peon!
Dva čaje, prosím.
Přišel jste zaplatit poplatky?
Hej...
Guru-ji, Za pár dní ti ty peníze přinesu.
Peone, zapomeň na čaj!
Žádný spěch, nespěchejte.
Zmínil se, že dostane velké věno?
Moje nevěsta je moje věno. Na tyhle věci já nejsem.
Tak co se děje? Proč jsi tady?
Guru-ji, tohle je můj přítel Hamid.
Dobrý den.
Chtěl jsem s vámi mluvit o jeho práci.
Jo, dostane ji.
Řekněte mu o platebních údajích.
No, Guru-ji, má trochu málo peněz.
Já se o to postarám. Guru-ji, něco vymyslím.
Ne, nechci platit za práci.
Nejste ochoten platit za práci?
Nejsem tu kvůli charitě.
Je to riskantní práce, zeptejte se ho.
- Ne, máš pravdu. - Samozřejmě, že mám pravdu.
Dostaneš práci a budeš si užívat výhod života.
Po tvém odchodu bude mít tvoje žena vystaráno s tvými výhodami.
Co z toho budu mít?
Nic?
Řekni mu to, chlape. Budeš za to muset zaplatit.
Vyřešíme to, vyřešíme to.
Dovolte mi, abych vám to objasnil.
Za prvé, nemám peníze.
Navíc nechci platit za to, že si najdu práci.
Proboha!
Kde jste našli toho bojovníka za svobodu?
Jak se jmenuješ, bratře?
Hamid... Hamid Ansari.
Kolik je vám let?
26.
Bojovat ještě rok nebo dva, a my to zvládneme.
Spojíme se a uskutečníme to. Teď ho nechte být, ano?
Běžte počkat ven.
Zůstaň tady.
Sedni si, chlape.
Můžeš jít,
Brzy se k vám připojí.
Hned jsem u tebe.
Kde jsi ho našel?
Co na to říkám, Guru-ji...
Je to dobrý chlap, Guru-ji.
Prosím, pomozte mu.
„Je to dobrý chlap, prosím, pomozte mu!"
Je jen jeden způsob, jak to napravit.
Co to je?
Vzdáš se své práce a on zaujme tvé místo.
Co to má znamenat?
Je to patnáctý člověk
Stáhl jsem se ze seznamu a vyměnil se s tebou!
Hamid Ansari.
Přijdeš o práci a já o svůj podnik.
Co je s touto generací špatně, vážně?!
- Sestra...! - Takže říkáš.
umírá a každý den ožívá?
Jo, každý den!
Každý den!
Já jsem odešla z obřadu s hennou jen proto, abych slyšela tyhle kecy?
Je to jen henna, uklidni se.
To není, jako bys odešla uprostřed sraní!
Uf, to je hnus!
Můžeš to prostě předělat. Stejně to děláš každý den.
No tak, bratře, proč křičíš na svou švagrovou?
Vyzývám ho, aby na mě křičel. Vytrhnu mu jazyk!
A ty... ty ještě ani nejsi můj manžel!
Takhle se ke mně jako k manželovi nechovej.
- Projevuji postoj? - Jo, to jsi!
A co ty? Pořád si stěžuješ na hennu?
Dobře, dobře, přestaňte se už hádat.
Řekni mi to,
Proč se do toho vůbec pouštíš?
Tvrdě jsi pracovala, abys tu práci dostala.
Strýčku, Hamid si tu práci skutečně zaslouží.
- No tak, chlape. - Nevím, kdo je Hamid.
Pokud to bylo určeno pro něj, dostal by to.
- Jo. - Bylo to určeno pro tebe, takže jsi to dostal.
Pokud Hamid nedostane práci,
zemře.
Znovu.
Nenuť mě, abych tě praštil!
Ať už zemře, nebo ne, dneska určitě zemřeš mýma rukama.
Jsem přímo tady, jdi do toho a udělej to. Zabij mě.
- Znovu mě zabij. - Zase se hádáte?
- Měl bych? - Uklidni se.
Poslyš, jestli tu práci nedostaneš, nebudeš se moct ani vdát.
A když se nebudeš moct vdát,
pravděpodobně si nakonec vezmete život.
A pokud to uděláte,
Najdu Hamida a zabiju ho.
Jo, bratře.
Když stejně umře,
Proč se vůbec obtěžovat s jeho záchranou?
Strýčku, je důležité, abychom Hamida zachránili.
Myslím, že jeho záchrana je dobrý skutek, který mám udělat.
A proto tenhle průšvih vůbec začal.
Vydržte.
V chrámu Pána Šivy jsi dal slib, že?
Ano.
Tak to není žádná věda!
Cože?
No, Hamid je muslim.
- Co? - Hmm.
Jak to vůbec děláte?
Poslouchej, kámo, pojď se mnou,
Mám pro tebe nachystané překvapení v podobě rozlučky se svobodou.
- Strýčku... - Zapomeň na večírek s překvapením.
Jen mě vyslechněte. Vezmi mě s sebou.
- Cože? Jakou rozlučku se svobodou? - Bratr?
- Kam jdeš? - Bratře?
- Babu! - Bože!
Ty jsi takový podivín.
Snažíš se změnit jeho osud
pak stejně zítra zase zemře.
Bože!
Dostaneš vynadáno, a já dostanu vynadáno od táty taky.
Sestro, prosím tě, jeď rychleji.
Co chceš, abych udělala, aby to létalo?
Ano, sestro, ať to létá.
Hamide, ne!
Hamide, přestaň!
- Běž, běž, běž! - Vydrž, vydrž, vydrž.
Vidíš, jak ti život utíká,
Jako písek skrz prsty, které nechtějí zůstat.
- Synovče! - Bratře!
Bratr!
- Uhněte mi z cesty. - Chyťte ho!
Ty skoč taky!
Neumím plavat.
Skáčeš! Skoč!
Švagrová, Nemám tam dole nic na sobě.
Má ty nejhorší kamarády!
Koneckonců jsi jen člověk
- Švagrová! Švagrová... - Ztratila jsi to?
Tak co mám dělat?
Stát se vdovou ještě před svatbou, sestro?
Srdce vzkvétá, Když je živí Boží požehnání.
Opravdu musíš každý den umírat?
Co myslíte tím každý den?
Proč jsi mě zachránil?
Nemusíš umřít.
Něco vymyslíme.
Žádné řešení neexistuje. Už nemám žádné možnosti.
To není pravda.
Poslouchejte,
Pokud máte málo peněz, nebojte se.
Snadno vám sežene 500-100 000.
Myslím tím Titli.
Hej, jak to mám dostat?
Už nebudu prodávat mámin náhrdelník.
Nejsem žebrák.
Nech ho umřít.
Žádal jsem tě, abys mě zachránil?
Já jsem tě nezachránil, že ne? Tak proč jsi sem přišel?
- Nepřišel jsem tě zachránit. - Proč jsi mě zachránil ty?
Přestaň! Nebuď naštvaný, Hamide. On je...
Sedni si, strýčku. Prostě si sedni.
Pojď, sedni si.
My to vyřešíme. Prosím, neukončujte svůj život. Prosím, nedělejte to.
Nepotřebuji vaši pomoc.
- Ahoj! - Chce mi pomoct!
Ansari!
Tady to máš!
Hamide!
Hej, hej, hej!
- Peníze vedou do pekla, - Jo, mám to.
Držte si víru a mějte se dobře.
Když je živí Boží požehnání.
- Synovec! - Bratře!
- Babu! - Pomoc!
Srdce rozkvétá, Když je živí Boží požehnání.
Dobrá, stanovme si pevný příjem. 10 000 rupií každý měsíc, zní to dobře?
Dobře, a co takhle 15 000 rupií? Titli, 15 000 rupií, dobře?
Nepotřebuji tvou pomoc!
Ahoj!
Co takhle dokončíme dohodu na 20 000, co?
Ať si klidně umře.
Zapomeňte na práci v Indii, seženu ti mezinárodní.
Co takhle práce v Dubaji?
V Saúdské Arábii?
Nepotřebuji vaši pomoc!
- Chce mě poslat do Dubaje! - Thajsko? Co takhle Thajsko?
Říkal jsem ti, ať ho necháš umřít.
25% podíl v mámině podniku na nakládané okurky, dohoda?
Nepotřebuju tvou pomoc!
Ahoj!
Co takhle 50 %?
Chápu to,
Problém je, že se nemůžeš oženit, protože nemáš práci.
Najdu ti ženu. Jen neumírej, ano?
Titli, najdeme mu ženu, že?
Proč mu místo toho nedáš za ženu mě?
- Cože? - Nepotřebuju tvou pomoc!
Ahoj!
Co takhle cizí manželka?
Nikdy ses mi nepokusil najít manželku, zatraceně!
Pohřběte svou sílu do země,
Jednoho dne se všichni skloní před hodnotou.
Je to nevyhnutelné, ať už tomu věříte, nebo ne,
Nejsi silný,
Jsi přece jenom člověk.
Srdce rozkvétá, Když je živí Boží požehnání.
Srdce vzkvétají, Když Boží požehnání živí.
Srdce vzkvétají, Když Boží požehnání
Když Boží požehnání živí.
Chyťte.
Úlovek.
Bože!
Já vím...
Jmenujete se Hamid Ansari.
Chtěl jsi skočit z mostu.
protože nemůžeš sehnat práci.
A já vám to řeknu,
Můj život se stal nepořádkem, když jsem se tě snažil zachránit.
Jsi vzdělaný. Vypadáš chytře. Prostě si vezměte jinou práci.
Je tolik oddělení, přihlaste se, kam chcete.
Proč se na téhle práci tak zasekáváš?
Jo?
Jak to všechno víte?
Kdo jste?
Je to věc na vysoké úrovni,
to nedostanete.
Zdá se, že tady náš kamarád ví všechno.
Je to tak?
Řekněte mu o všech svých problémech. Prostě mu všechno řekněte.
- Prostě to udělej, chlape. - Řekni mi to.
Pro tebe je to jen práce pro vládu,
ale pro mě to znamená všechno.
Za posledních deset let,
se naše obec potýká s nedostatkem vody.
Nejprve jsme měli nedostatek vody na polích,
a pak nám začala docházet i pitná voda.
Vesničané neustále posílali dopisy na zavlažovací oddělení.
Ale nikdo je neposlouchal.
Když mě otec poslal studovat do Banárasu,
Slíbil jsem všem vesničanům. že získám vzdělání,
nastoupit do zavlažovacího oddělení,
a vyřešit problém s vodou.
Pracoval jsem opravdu tvrdě, bratře.
Tentokrát jsem dokonce dobře zvládl zkoušky.
Můj otec
rozdával všem ve vesnici sladkosti ještě před vyhlášením výsledků,
a myslela si, že tu práci dostanu.
Ale můj...
Moje jméno na seznamu nebylo.
Moje jméno na seznamu nebylo, bratře.
Co mám teď dělat? Řekni mi.
Jak se mám vrátit do své vesnice a postavit se jim?
Raději skočím do Gangy a zemřu.
Moje jméno nebylo na seznamu.
Skončil jako sociální pracovník.
Zítra se budeme brát,
a dnes mi říkáš, že v té práci končíš?
Co to děláte? Chystáš se mi ublížit.
Dokonce jsi mi zničila hennu!
Hej! Titli...?
Je to sklo, skončím s krvácením.
Titli, chápu tvůj hněv,
ale nechápeš, čím si procházím.
Je mi to jedno.
Najděte způsob, udělej cokoli...
Ale neopouštějte práci.
Udělal jsem toho pro tebe tolik,
a ty sis na mě ani jednou nevzpomněl, co?
Ty se bojíš o člověka, kterého ani neznáš, Ranjane!
Udělala jsem chybu, že jsem se do tebe zamilovala.
Titli...
Poslouchej mě, Ranjane Tiwari!
Udělejte cokoli,
ale pokud se nevezmeme 30. dne tohoto měsíce, Ranjane...
Ne, Titli, co... co to děláš? Nech to být, nech to být, hned!
Nejsem tak silný, jak se zdá, Ranjane.
Bez tebe se rozpadnu.
No tak.
Tady to je.
Kde je Hamid?
Odešel.
- Proč jste ho nechal odejít? - Měl své plány,
a my máme na dnešní večer vlastní plány.
Proč se mi rozpadly sny?
Proč mi mé naděje zlomily srdce?
Získala bych vzdělání, nastoupila na zavlažovací oddělení,
a vyřešit problém s vodou.
Pracoval jsem opravdu tvrdě, bratře.
Tentokrát jsem dokonce dobře zvládl zkoušky.
Ale moje...
Moje jméno na seznamu nebylo.
Moje jméno na seznamu nebylo, bratře.
Nejsem tak silný, jak se zdá, Ranjane.
Bez tebe se rozpadnu.
Do čeho jsi mě to dostal, Mahadeve?
Kdybych věděl, že udělat dobrý skutek bude tak těžké,
Nikdy bych ten slib nesložil.
Mahadeve, do jakého dilematu jsi dostal můj život?
Na jedné straně je tu Titli,
a na druhé Hamid.
Co jsem v tom všem udělal špatně?
Mahadeve, Titli se mi prostě líbila.
Já tuhle práci nechci, Mahadeve!
Chtěl jsem jen Titli.
Víš co?
prostě vezmi zpět, co jsi udělal
a dostaň mě z téhle šlamastyky, Mahadeve.
Prosím, dostaň mě z toho průšvihu.
Har Har Mahadev, Pundit-ji.
Mahadev!
Jsi zvláštní člověk.
Nejprve tvrdíte, že Mahadev neplní vaše přání,
ale když je splní, místo toho ho obviňujete.
O co v životě usilujete?
Pundit-ji, kdybych to věděl,
Neptal bych se ho.
Hmm.
Můj život je na křižovatce, Pundit-ji.
Cítím se uvízlý, Pundit-ji.
Syn,
Když stojíš na životní křižovatce,
je těžké se rozhodnout.
Když Ardžuna řešil dilema,
Pán Krišna musel recitovat Bhagwat Gítu celou,
a teprve potom se čas pohnul kupředu.
Nebo jedna věta, která vám pomůže pochopit její smysl.
Konejte své dobré skutky, aniž byste očekávali odměnu.
Nyní, je na vás, abyste si vybrali, co je správné.
Zavři oči a s čistým srdcem
odevzdejte se Mahadevovi.
Možná vás Mahadev zkouší.
Možná se vás Mahadev snaží něco naučit.
To je skvělé.
Všichni mají jenom Jalebis. Běžte jim nabídnout vodu.
Pojď sem, synu.
Kdo jsi?
Já jsem Sushil.
- Sushil? Sushil, kdo? - Ten, co pracuje pro vládu...?
Ten, který pomohl mému synovi. získat práci ve státní správě?
Ano.
- Ahoj, jak se máš? Máš se dobře? - Dobře.
Čekal jsem na tebe.
Přestal jsi chodit do posilovny? Podívej, máš trochu břicho.
Zapomeň na moje, podívej se na svoje! Ty jsi prostě...
Tati, můžeš jít na chvíli se mnou? Potřebuju si promluvit o něčem důležitém.
Proč jsi nervózní?
Byl jsem na tom hůř než ty když jsem se vdávala.
- Máš pravdu. - Tati, ty to nechápeš. Je to důležité.
O čem potřebuješ mluvit?
Synku, on to chápe, ale ty ne.
Měl by sis o tom promluvit s kamarády, ne s tátou.
- Jo. - Máš pravdu, strýčku.
Máš naprostou pravdu.
Jo, synku, vezmi ho s sebou a poděl se o svou moudrost.
Poslouchej mě.
- Odveďte ho pryč. - Pojďte.
- Vezměte ho s sebou. - Běžte.
- Jsi divný chlap. - Tak kde máš tašku?
Včera jsem ti všechno vysvětlil, ale ty jsi to stejně nepochopil.
Podívej, co se stalo, stalo se.
Takže teď to nechte být, ano?
- Tohle je špatně, strýčku. - Co je špatně?
Když ne pro sebe,
myslete na švagrovou Titli a svou rodinu,
a zůstaň zticha, prosím, bratře.
- Ty... - Hej!
- Bratře! - Skvělé.
- Hledal jsem tě. - Kdy jsi přijel?
Díky bohu, že jsem tě tady našel.
Potřebuji laskavost...
Tvůj domov je přede mnou, můj nejdražší,
Přesto tě hledám pod měsícem i sluncem.
Strach, že tě někdo ukradne,
Strach z toho, že by vás někdo mohl okrást,
Stále pronásleduje mé srdce každý den.
Z nikoho jiného se mi srdce nerozbuší,
Jsi jediná duše, kterou uctívám a objímám.
Lásce moc nerozumím,
Tak mě zbav toho bolestného kouzla.
Ach, můj milovaný!
Tvůj domov je přede mnou, má nejdražší,
Přesto tě hledám pod měsícem i sluncem.
Strach, že by někdo mohl ukrást tě ukradne,
Strach z toho, že by vás někdo mohl okrást,
Stále pronásleduje mé srdce každý den.
Ne...
Co je s tebou?
Chceš, abych tančila, že?
Přehrajte si to.
No tak, hrajte!
Nemůžu tu svatbu absolvovat.
Co?
- Hej! - Hej, hej, hej!
- Co se stalo? - Švagrová?
- Přineste jí někdo vodu. - Mami?
Co se stalo?
Mami!
Jdi a získej tu práci zpátky! Běž!
- Tati... - Tvůj táta je pro tebe mrtvý!
Kdyby nebylo tvé cti, mysli alespoň na naši čest.
Kdo se vzdá takové práce?
Co se stalo?
Zeptejte se ho, co se stalo!
Tvrdě jsem pracoval na prodeji okurek, abych si vybudoval tuto pověst,
a on ji právě zničil.
Hej...
Co se stalo, Ranjane?
Co se chystá říct?
Vzdal se té práce.
Dal ji nějakému Hamidu Ansarimu.
Vzdal jste se své práce?
Titli, Hamid je ten, kdo si to opravdu zaslouží.
Kdo je ten Hamid?
Jdi si pro svou práci.
Tati...
Nemůžu to dostat zpátky, Titli.
A já taky nemůžu lhát a jít do té svatby.
Titli, udělala jsem to, co jsem považovala za správné.
Co bylo správné?
Co jste považovali za správné?
Co jste si mysleli, že je správné, co?
Lhal jsem a nechal se kvůli tobě zmlátit.
Dokonce jsem kvůli tobě šel na policejní stanici.
Co jsem pro tebe neudělal?
Dokonce jsem zastavil mámin náhrdelník.
abys mohla dostat tu práci,
a mohli bychom se vzít.
A ty...
jste se té práce vzdala.
- Poslouchejte... - Pusť mě.
Řekni mi pravdu,
Chtěl sis mě vůbec vzít?
- Titli... - Ano?
Pokud...
Kdybyste to neudělali,
Měl jsi mi to říct dřív.
Nemusela jsi kvůli mně přede všemi hrát celé to drama.
Aspoň by se moji rodiče přede všemi neztrapnili.
Podívej, sestro,
Včera jsem si aplikovala hennu s R na jedné ruce a T na druhé.
Proč jsem se vůbec obtěžovala?
Proč pláčeš?
To oni teď budou plakat.
Odejděte, dnes se tu žádná svatba nekoná.
- Odejděte. - Tati...
A ty...
Věděl jsem, že jsi k ničemu,
ale nevěděl jsem, že jsi takhle hloupá.
Odejdi!
Tati, říkal jsem ti, že to není ten pravý chlap pro Titli.
Jo, jo, slyšel jsem tě.
To, co jsi udělal Titlimu, nebylo správné.
Tolik jsem se snažila, abych mu tu práci ve vládě sehnala,
a on ji dal někomu jinému.
Bratře, zničil jsi všechno, na čem jsi tak tvrdě pracoval.
Jsi zvláštní chlap.
Vykopal sis studnu ve vlastním domě
a zničil ji, jen aby pomohl někomu jinému.
Máš naprostou pravdu, strýčku!
Dobrá práce, dobrá práce.
Proč se zastavovat u studny? Řekni mu, ať si vykope rybník!
Podrž to, drahá.
Už jsme skončili s jeho zesměšňováním,
Nebo má ještě někdo něco na srdci?
„Kdo jste?"
Madam,
To já jsem tomu skvělému chlapovi sehnala práci ve vládě.
Ale on se jí vzdal!
Přesně tak!
Vzdal to!
Šel jsi ke dnu a stáhl jsi mě s sebou.
Proč jsi to udělal?
Když někdo umírá, tak ho prostě nechte umřít.
Měli jste se prostě oženit.
Nemůžu se vdát přes něčí mrtvolu.
Říká, že se nemůže oženit!
Proč? V čem je problém?
Jsi divný člověk.
Bratře, připadáš mi chytrý.
Řekni mi to,
Jak může někdo zůstat hladový a živit ostatní?
Tenhle člověk... Přemluvte ho někdo k rozumu.
Správně.
Tisíce lidí denně získávají práci pomocí nekalých prostředků.
Přesně tak.
Stovky Hamidů taky denně umírají.
Co s tím ty nebo já můžeme dělat, že?
Ve vesnici není voda, je jí nedostatek -
Znamená to, že se máme přestat koupat?
Někde je sucho, někde jinde záplavy.
Všechno se zničí.
Znamená to, že bychom měli přestat být šťastní?
Ne, že ne?
Přemluvte ho někdo k rozumu,
že člověk vezme práci ve vládě
aby si vybudoval budoucnost,
ne pro ostatní.
Souhlasím, že tato země potřebuje dalšího Bhagata Singha.
Ano, madam, potřebujeme.
Ale znamená to, že bychom měli poslat našeho jediného syna.
aby se obětoval pro svou zemi, pro společnost?
A pro kterou společnost? Téhle?
Tato společnost?
Kde se každý stará jen sám o sebe?
Nikdo se nestará o ostatní.
Jsi jediný...
Myslíš na ostatní.
Proto tě nemají rádi.
Proto jsi jiný než ostatní.
Synu, mnoha lidem jsem pomohl získat práci,
ale nikdy jsem neměl takovou radost z toho, že někdo dostal práci.
jako jsem já, že jste se vzdala té své.
Je těžké dělat to, co je správné.
I ti nejlepší se dopouštějí chyb.
Nezachránil jsi jen Hamida,
zachránil jsi lidstvo před utonutím.
Očekávám, že ať už uděláš správnou věc, nebo ne,
alespoň podpoříte ty, kteří tak činí.
Dokážete to alespoň ocenit, ne?
Co se týče zbytku, jste všichni dostatečně vzdělaní a chytří.
Jestli jsem to přehnal nebo řekl příliš mnoho,
prosím, odpusťte mi.
Podívej, drahá, nebudeš mít problém najít si jiného partnera,
ale poctivého.
je těžké sehnat.
Jak se říká
manželství jsou uzavřena v nebi.
Vím, že jsem tu všechny ranila.
Ale nemůžu někomu vzít život.
jen proto, abych si vytvořil nový život.
Teď si vezmu dovolenou.
Jak můžeš jen tak odejít?
A co všechny ty peníze, které jsme utratili za svatbu?
Vezmeš se, ať se děje, co se děje.
Tati?
Přesně tak.
Když teď vycouváte,
Přísahám, že tvé ostatky ponořím do posvátných vod Gangy.
Pane Pandey!
Začněte obsluhovat hosty, ano? Všichni mají hlad.
Kde je kapela? Kde je bubeník?
No tak, ať se hudba rozjede.
Odveze tě ve svatebním oděvu.
Hned za zatáčkou,
Ty památky jsou prostě nádherné.
Od té doby se můj pohled změnil.
Vzpomínám si, jak jsem slyšel ten verš z Bhagavadgíty:
„Konejte své dobré skutky aniž byste za to něco očekávali."
A dnes jsem to skutečně viděl v akci.
Co se týče zbytku...
Žízeň moře je uhašena.
Celé město se zakymácí,
Jak se tato radostná zpráva rozšíří široko daleko.
Budu tvým milovaným.
Ta stará zlomyslnost v našich očích,
Kdysi to byl zvyk, teď už je pryč.
Láska, kterou jsme sdíleli
dosáhla svého času,
Ty jsi stále ty, já jsem stále já,
Ale svět je vzhůru nohama, vidíš.
Ani ty, ani já to tak docela nevíme, jak se všechno tak změnilo.
Tenhle zvrat se musel stát.
A teď se to konečně stalo.
Ta stará zlomyslnost v našich očích,
Býval to zvyk, teď už je pryč.
Mé srdce se houpe... divoce...
Mé tělo se kymácí... divoce...
Ona mi rozbuší srdce.
Nikdo jiný se mi nelíbí.
Přísahám, že tu hru vyhraju,
Když se mi podívá do očí
Chválím tě,
ze strachu, že tě ztratím,
Zapomněla jsem, jak jsem tě kdysi čtyřikrát denně padala.
Chválím tě,
Bojím se, že tě ztratím,
Zapomněla jsem, jak jsem tě kdysi čtyřikrát denně padala.
Opojení z lásky se vyčerpalo, i sladké řeči ztratily svůj křik.
Z „my" na „já" jsme se tak brzy vyměnili. Slyšela jsem jenom sebe.
Dva se kdysi stali jen jedním,
Teď se naše cesty rozdělily.
Ta stará zlomyslnost v našich očích,
Kdysi to byl zvyk, teď už je pryč.
Milovaný.
Ta stará zlomyslnost v našich očích,
Kdysi to byl zvyk, teď už je pryč.
Milovaný.
Milovaná.
Zhltnutá pravda v jediném pohledu.
Milovaný.
Milovaná.
Nikdo není mému srdci bližší než ty,
Není nikdo jiný, koho bych měl pronásledovat.
Jako vzpomínka s tebou zůstanu,
Nemám na výběr, není jiné cesty.
Zrcadlo tě každý den pěkně volá,
Vždycky se dívá tvým směrem,
Řekni mu, ať mě nedělá modrým,
Nebo ti ho prostě vezmu.
Dovol mi říct, jak jsi krásná,
Budeme se brát je to napsáno ve hvězdách.
Navždy spolu, jako hvězdy a měsíc,
Blíží se datum naší svatby.
Jsi jako můj kohl - jemný a hluboký,
Jsi jako sen, který bych si raději nechal.
Schovám tě ve svých očích, mimo dohled,
A milovat tě v tichu ze všech sil.
Nikdo není mému srdci bližší než ty,
Není nikdo jiný, koho bych měl pronásledovat.
Jako vzpomínka s tebou zůstanu,
Nemám na vybranou, jiná možnost není.
Bohatí srdcem nejsou nikdy v nouzi,
Nikdo není cizí než milenci, vskutku.
Když se přiblížíš, má duše se vznese do vzduchu,
Není nic většího než čisté světlo lásky.
Ukradni mě, ó lásko tak opravdová,
Své mládí jsem ti daroval.
Dejte mi ochutnat a skutečně poznat,
Kde jsi sladká, kde se může ukázat hořkost.
Jsi jako svíčka, která se jemně vznáší,
Jsi jako růže zabalená do šeptaných not.
Tvůj pohled přináší mír, klid a šíři,
Ale tvůj dotek uvnitř pálí jako oheň.
Nikdo není mému srdci blíž než ty,
Není nikdo jiný, koho bych měl pronásledovat.
Jako vzpomínka s tebou zůstanu,
Nemám na vybranou, jiná možnost není.