Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫קווין הארט הוליווד בול, 19-18 במרץ‬
‫טקילה גראן קורמינו‬
‫משפחת ג'פרסון‬
‫אני בגובה 30,000 רגל באוויר, כן?‬
‫הם אומרים, "קווין, בבקשה, אתה חייב לשים מצנח".‬
‫כולם אומרים, "בבקשה, קווין". בשלב הזה הם מתחננים.‬
‫תגיד לי שבסוף הסיפור אתה שם את המצנח.‬
‫בשום פנים ואופן לא! לא, רציתי להיות אותנטי, טוב?‬
‫- ככה זה אמיתי. - כן.‬
‫יודעת איך טום קרוז קורא למצנח? חיתול.‬
‫- כי הוא מתמלא כשאתה נופל? - לא!‬
‫טום אמר לי, "קווין, אם שמים לי מצנח,‬
‫"שילבישו לי חיתול ויוציאו אותי לפנסיה".‬
‫תראה, קווין.‬
‫לפי הצלחת הסרט הראשון,‬
‫אנחנו מזהים פוטנציאל עצום לסדרת סרטים של "משפחת ג'פרסון"‬
‫והסוכן שלך אומר שאולי אתה מתלבט לגבי סרט המשך,‬
‫- ואני רוצה לשאול, זה הכסף? - תראי, דב.‬
‫"משפחת ג'פרסון" מדהים, כן?‬
‫עשינו שם עבודה מדהימה אבל בכנות,‬
‫כשהייתי על הסט, הרגשתי שעושים לי בייביסיטר.‬
‫נותנים לי מתאמי פעלולים ארורים.‬
‫יש לי מנהלי במה.‬
‫חבלים, מסכים ירוקים.‬
‫כן, ועדיין הצלחת איכשהו‬
‫לקפוץ ממטוס בלי מצנח.‬
‫לא סיפרתי לך את האמת לגבי זה.‬
‫שכחתי לומר שאני משקר,‬
‫אז בואי נעצור לרגע, בסדר?‬
‫תתעלמי מזה כרגע ותביני שזו לא האמת.‬
‫הייתי חייב להמציא. העמדתי פנים.‬
‫אבל את יודעת למה העמדתי פנים? כי אני לא כוכב אקשן אמיתי, דב.‬
‫קווין, לקחת סיטקום על עסק לניקוי יבש‬
‫והפכת אותו לפאקינג ג'ייסון בורן, טוב?‬
‫- אתה כוכב אקשן אמיתי. - לא. עדיין לא.‬
‫- עדיין לא? - לא.‬
‫אבל אני אהיה כזה, כשתממני את הפרויקט הבא שלי.‬
‫טוב.‬
‫דב, מה שאגיד לך ייראה לך מטורף בהתחלה,‬
‫אבל אני מבטיח שאם תיתני לזה צ'אנס, תביני.‬
‫- תעצמי עיניים. - טוב.‬
‫דב, אני רוצה שתדמייני את עצמך מטפסת על הר.‬
‫על הרצפה! קדימה!‬
‫טוב, חארות עשירים!‬
‫ארנקים! שעוני "רולקס"! תכשיטים!‬
‫כל הדברים היקרים! למה אתם מתעכבים?‬
‫שימו את זה בתיק. קדימה.‬
‫תישארי רגועה.‬
‫כל מה שנוצץ, קדימה!‬
‫תזרקו את זה לתיק, קדימה.‬
‫הם באים לכאן.‬
‫אין לי את כל היום.‬
‫חרא.‬
‫מנסה להתחבא, קטנטן?‬
‫איך לעזאזל קראת לי עכשיו?‬
‫בטח יש לך ארנק גדול, יחסית לאיש כזה קטן.‬
‫שים אותו בתיק.‬
‫אתה רוצה את הארנק שלי?‬
‫- לכי אחורה, אני מטפל בזה. - מטפל במה?‬
‫- אני רוצה את האקדח שלך. חרא. - אתה מאמין על הליצן הזה?‬
‫תן לי את הראש שלך.‬
‫תהיה הראשון בהיסטוריה שירה במישהו עם אקדח נצור?‬
‫מה?‬
‫אני לא אוהב אקדחים.‬
‫חרא!‬
‫- לא. לא, לא. - לעזאזל, חרא.‬
‫היה טעים להכיר, בן זונה.‬
‫היי, לא מדובר בי, אלא בכם.‬
‫אני שמח שכולם מוגנים.‬
‫זה עולם מטורף. יש הרבה פסיכים.‬
‫קווין.‬
‫קווין?‬
‫מה קרה פה?‬
‫אקשן אמיתי לגמרי.‬
‫- זה מה שקרה פה. - בסדר.‬
‫אקשן אמיתי.‬
‫זה פרץ האדרנלין שאני רוצה שקהלים ברחבי העולם יחושו, דב.‬
‫אז כל זה בוים?‬
‫כן, הכול. הם שחקנים.‬
‫רציתי לתת לך טעימה ממהות הסרט שלנו.‬
‫זה הסרט שאנחנו ניצור.‬
‫אז הבאתי מתווה עלילה, כן?‬
‫מתווה עלילה כללי שייתן לך מושג לגבי מה שנעשה.‬
‫- אוי ואבוי. - נכון?‬
‫הסרט שלנו מתרחש בעולם של אקשן מאולתר.‬
‫כיסוח ספונטני במכות. זו המהות של הסרט.‬
‫הבחור הזה פגע בך ספונטנית עם אקדח.‬
‫את מדברת על לארי?‬
‫לארי, פגעת בי כמו שצריך. זה ימשיך לכאוב.‬
‫- נכון מאוד. - אתה צודק לגמרי. לארי הדפוק.‬
‫אתה חולה. אתה חולה נפש.‬
‫מדובר בכך שאזכה לכבוד שמגיע לי ככוכב אקשן, דב.‬
‫מה אתה רוצה שאגיד?‬
‫מה אני רוצה שתגידי? דב, אני רוצה שתגידי, "אעשה את זה".‬
‫התשובה שלי היא לא. לעולם לא. זה לעולם לא יקרה.‬
‫- לא באולפן שלי או של אחרים. - בבקשה.‬
‫- לא. לא, לא. - אולי רק תיתני לזה...‬
‫דב, את מוכנה...‬
‫את מוכנה, בבקשה, לקרוא את זה? טוב? הינה.‬
‫- טוב, רק... - בבקשה.‬
‫זה כל מה שאני רוצה. את מוכנה רק...‬
‫אקרא אותו.‬
‫עשינו את זה! כן!‬
‫שלום, מר אור ירוק. היא אהבה את זה, נכון?‬
‫אמרתי לך שהיא תאהב. מה התקציב שהיא נתנה?‬
‫שלוש מאות מיליון? ארבע... חמש מאות מיליון דולר בשביל זה?‬
‫פשוט סע.‬
‫אני כל כך מצטער, קווין. זה לא... זה לא הוגן.‬
‫אתה מלך והעיר הזאת לא ראויה לך.‬
‫אתה שומע אותי? אתה מלך. אתה המלך שלי.‬
‫שבח. שבח.‬
‫חכה רגע, זאת היא, שם? זאת היא?‬
‫זאת שזורקת את התסריט, זאת היא?‬
‫סליחה, גברתי. סליחה, גברתי, בז'קט האדום.‬
‫מה שלומך?‬
‫קווין דרנל הארט הוא נכס לאומי! נכס לאומי!‬
‫- פשוט תיסע! - אנחנו ניסע.‬
‫אבל בכנות, תתאפסי על עצמך.‬
‫- נעים להכיר. - סע כבר, אנדרה.‬
‫הארט מת לחיות 2‬
‫זה הולך להיות היום הכי מדהים בחייך. הינה העיתון.‬
‫אתה אומר את זה בכל יום, אנדרה, ובכל יום אתה טועה.‬
‫נו, באמת, אתה פשוט עצבני כי עוד לא שתית את שייק הטופו-טחינה שלך.‬
‫אביא לך אותו מייד. סופי! הט"ט שלו!‬
‫- אני שונא שאתה קורא לזה ככה. - בבקשה. לגימות גדולות. יופי.‬
‫לא, אני עצבני כי סרט החלומות שלי התרסק, טוב?‬
‫אני לא יודע מה אעשה עם חיי.‬
‫בחייך, עדיין יש לך אותנו. זה מדהים, נכון? יש לך אותנו.‬
‫- מה לעזאזל זה אומר? - את האנה, את סופי, אותי.‬
‫האיש שלך, טי-ג'יי, כאן. אני מדבר על הכפר שלך.‬
‫אני יודע מה אתה צריך. אני יודע. עיסוי.‬
‫נינה, תוכלי להכין אבנים חמות?‬
‫- אוכל, בעוד עשר דקות. - היא תוכל בעוד עשר דקות.‬
‫קווין, הצוות מוכן כשתהיה מוכן.‬
‫- כן, אני מוכן. - קטן עליך.‬
‫כן, כן, כן. בבקשה.‬
‫- אלוהים. מה שלומך? - טוב. מצוין.‬
‫קוו, תעמיד פנים שאתה רוכב באופניים בהרי האלפים.‬
‫נוסיף את האלפים במחשב אחר כך.‬
‫מה זה... אני עומד. אני צריך אופניים, נכון?‬
‫גם את זה נוסיף במחשב. אקשן!‬
‫- אתה רוצה שאני... - פשוט לך על זה.‬
‫- להעמיד פנים שאני רוכב על אופניים. - בדיוק.‬
‫זרועות ישרות. קווין, תראה.‬
‫היי, בן אדם. לא... לא!‬
‫אני לא מסוגל.‬
‫אני לא מסוגל לעשות את החרא הזה יותר.‬
‫נמאס לי מהמחשוב ומהמסכים הירוקים הארורים.‬
‫מכל החרא המזויף הזה!‬
‫לא.‬
‫אני רוצה אקשן אמיתי!‬
‫קווין, לא.‬
‫נינה, מה הצפי לאבנים החמות?‬
‫נראה שכוכב העל קווין הארט חזר לכותרות.‬
‫כוכב הגרסה החדשה ומלאת האנרגיה לסרט "משפחת ג'פרסון"...‬
‫הארט השרוט הורס מסעדה‬
‫השקיע את כספו בהריסת מסעדת יוקרה‬
‫בניסיון לשכנע מנהלת אולפן לממן מה שהוא מכנה,‬
‫"סרט אקשן בסגנון סינמה וריטה".‬
‫זה מתרחש רק שנה לאחר שהשחקן‬
‫פיטר, כידוע, את הפעלולן הוותיק שלו, דאג יובנקס,‬
‫בעיצומה של הפקה, החלטה שהותירה יודעי דבר בהלם.‬
‫תביאו לי את האיש הזה.‬
‫תביאו לי את קווין הארט הזה.‬
‫וואו! זה גדול, בן אדם.‬
‫לא, זה ממש גדול. אנדרה, אני לא חושב שאתה מבין.‬
‫שיגרתי את החלום שלי ליקום, ונחש מה?‬
‫קרל סטרומברג בא בריצה!‬
‫בהחלט, כן, כן.‬
‫אבל בוס, אני חייב לומר שזה לא מוצא חן בעיניי.‬
‫אתה אפילו לא מכיר אותו, נכון?‬
‫ניסיתי לחפש אותו ושום דבר לא עלה בגוגל.‬
‫זה משום שהוא אירופאי.‬
‫יש להם גוגל משלהם. כולם יודעים את זה. בסדר?‬
‫תקשיב, הוא טחון. יש לו טונות של כסף,‬
‫ואם התשוקה שלו היא לעשות את הסרט שלי, שיהיה. מתאים לי.‬
‫אני לא מסוגל, בוס. אני ממש מצטער, אני לא מסוגל.‬
‫התפקיד שלי הוא לדאוג לאינטרס שלך ואני לא חושב...‬
‫מה אמרת עכשיו?‬
‫- תפקידי הוא לדאוג ל... - זה לא תפקידך.‬
‫למען האמת, זה ההפך הגמור מהתפקיד שלך.‬
‫אתה יודע מי דואג לי, אנדרה?‬
‫אני. זה מי שדואג לי. אני, בסדר?‬
‫- יודע מה? עצור. - מה?‬
‫- עצור. אני אנהג בעצמי. - קווין, לא.‬
‫קווין, אתה לא יכול לנהוג בעצמך. אתה זקוק לי.‬
‫אני לא זקוק לך. תיקון!‬
‫אני לא זקוק לך. לא נזקקתי לפעלולן שלי.‬
‫אני בוודאי לא זקוק לעוזר שאומר לי איך לחיות.‬
‫עצור!‬
‫- אל תחזיק את ההגה באמצע. - שתוק, אנדרה!‬
‫אמרתי, שתוק!‬
‫- אני יודע איך לנהוג. - אנחנו יודעים.‬
‫הוא יודע לנהוג. אנחנו יודעים.‬
‫אבל בוא נגיד שתוריד את היד ותכניס להילוך.‬
‫משלב למעלה.‬
‫לא! זה רוורס. יודע מה, אולי אעזור?‬
‫איכנס לרכב, אשלב להילוך, אצא משם‬
‫- ויחשבו שזה אתה. - לא רוצה שתעזור לי.‬
‫יופי, יופי, יופי, יופי.‬
‫- כן, יופי. אתה יוצא לדרך. - כן, חלק. ממש חלק.‬
‫כן, לך לעזאזל! אני אנהג כל הדרך הביתה.‬
‫אז קרל...‬
‫קרל, מה... מה אתה עושה למחייתך?‬
‫הרווחתי את הוני מכריית מתכות יקרות.‬
‫עכשיו אני מממן סרטים, בעיקר בחבל הבלקן.‬
‫ופעם בקוריאה הצפונית.‬
‫בטח קשה להשיג היתרים שם.‬
‫היתרים הם לפחדנים.‬
‫מתווה העלילה שלך, הוא מסוכן.‬
‫הוא אלים.‬
‫הנרטיב שבו כמעט לא ייראה הגיוני לבני אדם רגילים.‬
‫אני לא בן אדם רגיל. לא.‬
‫אני קרל סטרומברג.‬
‫כן.‬
‫וזו הסיבה...‬
‫שאממן את הסרט בשבילך.‬
‫מה אמרת לי עכשיו?‬
‫אתה אומר לי שאתה הולך לממן את הסרט שלי?‬
‫עשית לי את היום, גבר.‬
‫ואני לא צריך לנסות לשכנע אותך. כי זה יקר.‬
‫לא רציתי לשבור את הזכוכית כי זה יעלה לי.‬
‫אחי, אתה... הייתי בשפל, קרל.‬
‫ממש הייתי בשפל, גבר.‬
‫הרגע הוצאת אותי מהשפל.‬
‫- זה משום שאנשים ממעיטים בערכך. - כן.‬
‫כשעזבת את הקומדיה לטובת האקשן, הם אמרו שתיכשל.‬
‫באמת?‬
‫כשפיטרת את הפעלולן כדי לבצע את הפעלולים בעצמך,‬
‫הם אמרו שתיכשל.‬
‫- שמעת על זה? - כולם שמעו על זה.‬
‫רק אתה וטום קרוז מבצעים את הפעלולים בעצמכם עכשיו.‬
‫זו עובדה.‬
‫אנחנו כמו שתי טיפות מים.‬
‫מה קורה פה? מה אתה עושה?‬
‫הסרט הזה, קווין.‬
‫הוא יכניס אותך לקטגוריה משלך.‬
‫תהיה טיפת מים אחת.‬
‫נכון, נכון. טיפת מים אחת.‬
‫בהחלט.‬
‫ככה זה אמור להיות. קרל, אתה יודע מה?‬
‫רק נפגשנו, אבל אני מרגיש שאני מכיר אותך כבר הרבה זמן, כי אתה מבין אותי.‬
‫כל כך נמאס לי מהמחשוב והמסך הירוק.‬
‫אז מה אתה חושב על הסיפור, קרל? עליי...‬
‫- אף אחד לא צופה בסרטים בשביל הסיפור. - כן.‬
‫צופים בהם בשביל האקשן.‬
‫ובשביל העירום.‬
‫אני לא ממש...‬
‫אין לי ממש זין בתסריט שלי.‬
‫אבל אם תרצה, אם אנשים רוצים לראות זין,‬
‫אני יכול להוסיף קצת זין.‬
‫אני לא מפחד להופיע בעירום מלא. אני אעשה זאת.‬
‫אם זה מה שאנשים רוצים.‬
‫אבל הקטע החזק שלי הוא האקשן.‬
‫אני לא רוצה לחזות אותו מראש. אני רוצה שזה יבוא לי בהפתעה.‬
‫- תחרבן במכנסיים! - על מה אתה מדבר?‬
‫תמיד יהיו לנו מכנסיים להחלפה,‬
‫למתי שתחרבן במכנסיים.‬
‫- כי אני אפחד. - אתה תחרבן.‬
‫- אני אחרבן. אני אחרבן במכנסיים. - אתה תחרבן במכנסיים.‬
‫אתה תחרבן!‬
‫- אני רוצה לחרבן. - אתה תחרבן.‬
‫יופי, בא לי לחרבן.‬
‫- רוצה לחרבן? - כן, אני אחרבן.‬
‫אתה תחרבן במכנסיים.‬
‫אני מוכן לחרבן במכנסיים, קרל.‬
‫אני רוצה לחרבן במכנסיים! עכשיו!‬
‫- מתי נתחיל כדי שאוכל לחרבן? - כבר התחלנו.‬
‫יש מצלמה נסתרת ממש מאחוריך.‬
‫אני חושב שאני רואה.‬
‫הקטנה... השחורה... איפה שיש מרווח שחור, נכון?‬
‫תתרחק! עוף ממני!‬
‫לא יודע עם מי נראה לך שאתה מתעסק...‬
‫לעזאזל, אתה הולך לאכול לי את התחת.‬
‫אתה תאכל לי את התחת ואז תצית אותי או משהו כזה, נכון?‬
‫מי אתה?‬
‫איפה אני? תגיד לי איפה אני נמצא.‬
‫או מי... רגע, אתה עובד אצל קרל סטרומברג?‬
‫שאלתי, אתה עובד אצל סטרומברג?‬
‫בסדר.‬
‫בסדר. כבר נכנסנו לזה. זה קורה.‬
‫אנחנו עושים את זה. בסדר, קרל. זה מוצא חן בעיניי.‬
‫טוב, לעזאזל.‬
‫תן לי לראות איפה אנחנו בתסריט.‬
‫האדרנלין שלי זורם ממש.‬
‫עבדת עליי. חשבתי שאתה באמת מנסה לאכול לי את התחת.‬
‫טוב, שלוש, שתיים, אחת.‬
‫טוב, אורז, אפונה, גזר, קדימה.‬
‫אתה יודע שחיפשתי אותך בכל העולם.‬
‫קשה למצוא אותך, מר ברתולומיאו.‬
‫לדעתי יש לך שורה פה.‬
‫יש לך שורה.‬
‫תגיד את החלק שלך ואז אגיב לו,‬
‫כי מה שתגיד יכוון אותי הלאה. אלא אם כן אתה לא באיגוד.‬
‫הוא באיגוד או לא? חבר'ה?‬
‫אפשר שלא... אוקיי, הסצנה שוכתבה.‬
‫בטח הייתה גרסה שנייה. טוב, תן לי לחזור לקטע.‬
‫מה תעשה עם זה? תקצוץ לי אצבע?‬
‫תכרות לי את הרגל? את כף הרגל?‬
‫קבל, אני זקוק רק לרגל אחת כדי לבעוט לך בתחת.‬
‫זה רגע לקדימון. חבר'ה!‬
‫- אני... - ערב טוב.‬
‫אל תשתמש במזמרה עליו.‬
‫זה המפיק? זה קרל? קרל!‬
‫עליו לכפר על חטאיו.‬
‫מה זה היה? לכפר על... לא ברור.‬
‫הוא חייב לחוש את הכאב שהוא הסב לאחרים.‬
‫אני מבולבל, חבר'ה. אני לא יודע מה קורה.‬
‫אם אנחנו משכתבים, אתם חייבים לתת לי את הדפים.‬
‫אני אמשיך בזה.‬
‫טוב, בסדר. אולי נירגע?‬
‫ברור למה אתה כועס. אתה כועס כי...‬
‫עצור ממש שם. לא, בוא נשאיר אותך שם.‬
‫לא. עצור שם.‬
‫- היי! - תספור עד עשר.‬
‫לא, לך תזדיין! חכה! היי, היי, היי!‬
‫היי, בן אדם! לא, אל תחתוך לי את הזין.‬
‫אל תחתוך לי את הזין. לעזאזל. אשתמש בזה. אני אשתמש בזה. שכח מזה.‬
‫כן!‬
‫זהו זה.‬
‫אחת, שתיים...‬
‫כן, קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל. לא, לא היום.‬
‫כן! צילמנו?‬
‫תשתמשו בזה. יש לנו את זה.‬
‫אני בא לכסח אותך, מונטויה.‬
‫הסט הזה מדהים. כל כך טוב.‬
‫חרא!‬
‫האנשים של מונטויה.‬
‫ג'ורדן? מה לעזאזל את עושה פה?‬
‫הבן זונה הזה. הם פגעו בך?‬
‫- הם פגעו בך? - קווין, מה לעזאזל קורה פה?‬
‫שוד האורניום.‬
‫- זה מה שקורה. - רגע, מה?‬
‫כבר טיפלתי בברתולומיאו,‬
‫אבל גנרל מונטויה לא יוותר לנו בקלות.‬
‫על מה לעזאזל אתה מדבר?‬
‫טיילתי עם הכלב שלי‬
‫ומישהו ירה לי בצוואר חץ הרדמה,‬
‫ומצאתי את עצמי כאן.‬
‫על מה את מדברת? לא דיברת עם קרל סטרומברג?‬
‫- עם מי? - עם קרל סטרומברג, לגבי הסרט.‬
‫אנחנו בתוכו עכשיו. זה הסרט.‬
‫זה סרט לייב אקשן. אנחנו מאלתרים את כל סצנות האקשן.‬
‫בלי מסך ירוק, בלי כבלים. זה אמיתי. גולמי.‬
‫זה יקדם לי את קריירת המשחק ואת המעמד ככוכב אקשן לשלב הבא.‬
‫- אז כל זה באשמתך? - זה התסריט שלי.‬
‫לקח לי... לא מעט זמן לפתח אותו, אבל קרל...‬
‫- מה הבעיה שלך? - די.‬
‫- מה הבעיה שלך? - חרא.‬
‫- אתה כל כך מעצבן. - תפסיקי. חרא, זה חד.‬
‫כמה זמן שכבת על זה? לעזאזל!‬
‫למה הגישה הזאת?‬
‫זה מתווה עלילה פשוט, זה קלי קלות. טוב? אני סוכן משולש.‬
‫סוכן אם-איי-7. אני הכי בכיר שיש, טוב?‬
‫אין בכיר יותר ממני. אבל את מושא האהבה שלי.‬
‫לקחו אותך כבת ערובה כדי להשפיע עליי,‬
‫אז עכשיו הגעתי ואני חייב לחלץ אותך.‬
‫- את מבינה? - פתטי.‬
‫ואני די בטוחה שחטיפה היא עבירה.‬
‫אני די בטוח שכשמדובר במבוגר,‬
‫זה בן ערובה, לא חטוף.‬
‫- אז זה פתטי. - לך תזדיין, קווין.‬
‫מה זאת אומרת? למה את כועסת עליי?‬
‫את צריכה לכעוס על קרל סטרומברג.‬
‫אני לא יודעת מי זה!‬
‫לא כדאי לך שישמעו אותך.‬
‫מי? מי ישמע אותי?‬
‫אין כאן אף אחד. ואל תגיד קרל סטרומברג!‬
‫את אומרת סטרום או סטרם?‬
‫זה סטרום או סטרמברג? כי לא...‬
‫- אני פשוט... - טוב, היי, היי.‬
‫יש מצלמות בכל מקום. אנחנו מצלמים סרט.‬
‫איפה, איפה? אין מצלמות בשום מקום.‬
‫תסתכלי סביבך. יש מצלמות בכל מקום.‬
‫טוב, תקשיבי.‬
‫אני רק צריך שתביני מה קורה.‬
‫זו הזדמנות גדולה לשנינו, טוב? פשוט תיכנסי לדמות.‬
‫בבקשה?‬
‫המקום הזה מאובטח יותר מפורט נוקס.‬
‫אלוהים. מי כתב את הדיאלוג הזה?‬
‫הבני זונות ידעו שאבוא להציל אותך,‬
‫עלמה יפהפייה במצוקה כמוך.‬
‫כן, תודה שהצלת אותי.‬
‫כמו כל אישה אחרת,‬
‫לא הייתי יודעת מה לעשות אם אף גבר לא היה צץ פה‬
‫כדי להציל אותי ולהגיד לי לאכול כדי שלא ארעב‬
‫ולנשום חמצן כדי שלא איחנק.‬
‫בואי נעצור. אפשר לעצור?‬
‫תוכלי לשתף פעולה?‬
‫- אני מעדיפה שלא. - בבקשה.‬
‫- תודה. - טוב.‬
‫טוב, חבר'ה, שנתחיל שוב? טוב? אקשן עצמי.‬
‫יש לך מושג מה נמצא בצד השני של הדלת?‬
‫יש אנשים מסוכנים בצד השני של הדלת.‬
‫אני מדבר על שכירי חרב, רוצחים, נינג'ות, מדריכי קראטה כושלים.‬
‫אנשים שרוצים לעשות לי דברים רעים רק כי הם יכולים.‬
‫יש פרס על הראש שלי, לעזאזל.‬
‫אגיד לך מה, אזמרלדה.‬
‫אני אשלם את הפרס,‬
‫ואני אתן להם את ראשי,‬
‫אם זה יציל את חייך ואז תסיימי את לימודי הרפואה‬
‫ותפתחי את המרפאה שתמיד רצית לפתוח... חרא!‬
‫תפתחי את המרפאה שתמיד רצית...‬
‫אזמרלדה, חכי.‬
‫אזמרלדה, היי!‬
‫חתיכת חרא מזדיין.‬
‫אל תערב אותה בזה, שמעת?‬
‫היא לא קשורה לזה.‬
‫זה ביני, בינך, ובין 78 אלף קילו של אורניום גנוב.‬
‫בסדר, ככה אתה רוצה?‬
‫בוא נלך על זה.‬
‫אני מה-זה לא בקטע.‬
‫קווין, בפעם הבאה שיש לך רעיון גרוע לסרט, אל תערב אותי בזה. כן?‬
‫חרא!‬
‫סליחה, אבל האם הבריון האקראי הזה‬
‫הכה אותי בפנים עם גרזן אמיתי?‬
‫תעצרו! לא, לא, צריך לעצור עכשיו.‬
‫לא ברור מה ההפקה המוזרה הזו, אבל אני צריכה לדבר עם מפיק.‬
‫זה כל מה שיש לך?‬
‫ג'ורדן, תני לי להצטרף לזה.‬
‫תכסחי אותו.‬
‫ג'ורדן, תני לדמות שלי להילחם גם. תכניסי אותי לזה.‬
‫כן.‬
‫יופי. תחזיקי...‬
‫כן!‬
‫צילמנו. סצנה מעולה. עבודה טובה.‬
‫בואי. אבל אני חושב שאני הייתי אמור לכסח אותו.‬
‫כי אני הכוכב הראשי, אז זה היה אמור להיות אני.‬
‫נתקן בעריכ...‬
‫קדימה, קדימה! לעזאזל!‬
‫הוא ניסה להרוג אותי.‬
‫קווין, לא בכאילו, לא בסרט. הוא ממש ניסה להרוג אותי.‬
‫לא, זה סינמה וריטה. נכון שזה קצת שונה, אבל זה מה שזה.‬
‫"שונה"? קצת שונה, קווין?‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני יודע שאת מנסה לגרום לי להתנצל.‬
‫- רק תני לי רגע. מה? - לא, לא, קווין.‬
‫אתה נפגעת מקליע אמיתי.‬
‫זה לא דם אמיתי.‬
‫- מה... ברור שזה דם אמיתי. - לא. תטעמי אותו.‬
‫- לא אטעם את הדם שלך. - את יכולה.‬
‫- את יכולה, זה דם של חזיר. - לא.‬
‫זה לא הדם שלי.‬
‫אתה מרגיש שזה מפוברק?‬
‫חרא, חרא.‬
‫אני חייב לשכב.‬
‫קווין! קווין! לא, חכה. תראה.‬
‫יש פה צלם, תראה. הוא רוצה לצלם אותך.‬
‫יופי, קדימה.‬
‫מה נסגר?‬
‫בית מרקחת‬
‫מה קרה לחבר שלך?‬
‫הוא רק נפגע באופן בלתי צפוי‬
‫מחפץ קטנטן ומעופף ומהיר ודמוי קליע‬
‫שחדר לכתפו, ואני חושבת שמשככי כאבים יעזרו לו מאוד.‬
‫אני יודעת שאין לי מרשם, אבל אני מבטיחה לך שזה מקרה חירום.‬
‫הבנתי.‬
‫את רוצה להתארגן על סמים טובים? קסנקס? אוקסיקודון?‬
‫מצחיקונים? גארי הרטוב? ג'ימי הצורח?‬
‫מון פאי? ספיידר פאי?‬
‫תראה, אני לא מכורה לסמים. אני שחקנית. אתה לא מזהה אותי?‬
‫טוב, זה לא משנה.‬
‫החבר הדביל שלי נורה באמת,‬
‫מקליע אמיתי מאקדח אמיתי,‬
‫ועכשיו הוא מדמם בסמטה שלך, ואם לא תעזור לי לעזור לו,‬
‫תהיה לך פה גופה.‬
‫אני מכיר אותו מאיפשהו?‬
‫יש לך מזל שרק נשרטת.‬
‫קח, זה הכי טוב שמצאתי.‬
‫- מה זה, לעזאזל? - זה בשביל הכאב.‬
‫הרוקח הזה היה חתיכת טיפוס.‬
‫גם את חתיכת טיפוס כי הבאת לי את זה.‬
‫לא אשתה את זה. אלה המתחרים שלי.‬
‫תחזרי לשם ותבקשי גראן קורמינו.‬
‫אתה רציני עכשיו? קווין, ירו בך. אני נחטפתי.‬
‫- היית בת ערובה. - אתה צריך לתקן את זה.‬
‫- בסדר. - תקן את זה עכשיו.‬
‫אמרתי לך שאני לא יכול, טוב?‬
‫אני לא יכול גם אם ארצה, ואגב, הכול מתוכנן.‬
‫מסרתי את כל הזכויות לקרל סטרומברג,‬
‫שהוא אייל מתכות יקרות נחשב.‬
‫אתה שומע איך זה נשמע, נכון? המילים?‬
‫את יודעת, אנדרה צדק.‬
‫אנדרה, העוזר שלך?‬
‫כן, העוזר שלי.‬
‫לא, העוזר שלי לשעבר.‬
‫אבל הוא צדק. את יודעת מה נעשה?‬
‫נבקר את קרל סטרומברג.‬
‫כן, זה בדיוק מה שנעשה.‬
‫נגיד לו שהוא חייב לחזור לתסריט,‬
‫כי כרגע הוא לא נצמד להנחיות שלי בכלל.‬
‫אנחנו ממש מתפזרים.‬
‫כדי שהסרט הזה יהיה הכי טוב שאפשר,‬
‫אנחנו צריכים לחזור למסלול, בסדר?‬
‫אנחנו הולכים לבקר אותו.‬
‫לפחות הרכב שלי עדיין כאן.‬
‫כן, אבל הוא היחיד. המקום הזה מת.‬
‫כן, משום שזה סוף השבוע, זו הסיבה.‬
‫קווין, היום יום שלישי.‬
‫היי, מה נסגר?‬
‫קווין, נראה שאף אחד לא היה פה במשך שבועות.‬
‫לא, זה לא נכון. הייתי פה הרגע.‬
‫הייתי פה, סטרומברג ישב שם.‬
‫זה היה בשבוע האחרון או בשבוע שלפניו.‬
‫אני לא יודע כי איבדתי את ההכרה, אבל הייתי פה.‬
‫הוא ישב ליד שולחן ממש כאן.‬
‫הוא היה פה. הוא...‬
‫אתה תחרבן במכנסיים!‬
‫אני לא משוגע. ידעתי שהוא היה פה.‬
‫הייתי מחזיק את זה אם הוא לא היה פה? זה בדל הסיגר שלו.‬
‫את יודעת מה הוא עשה?‬
‫הוא עשה דברים ממש מוזרים עם הסיגר.‬
‫הוא ליקק אותו, שם אותו באף שלו, רייר עליו.‬
‫צפיתי בו בזמן שהוא עשה את זה. הוא עצם את עיניו. עם כל ה...‬
‫למה גררת אותי לסרט פנטזיה מטופש שלך עם משאלת מוות?‬
‫על מה את מדברת? רק אמרתי, "מישהי בסגנון ג'ורדן קינג".‬
‫רק "בסגנון". זו הייתה הצעה.‬
‫נהדר, תודה על ההצעה.‬
‫אולי הוא רצה אותך משום שאת כוכבת גדולה בשוודיה, טוב?‬
‫אני די בטוחה שגרטה תונברג היא הכוכבת הגדולה בשוודיה.‬
‫- פעילת איכות הסביבה? - כן, יש להם סדר עדיפות נכון.‬
‫רגע.‬
‫רגע, בואי הנה. מה זה?‬
‫תראי. את מוכנה להסתכל?‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫נגנו אותי‬
‫זה מכשיר וידאו. לא ראיתי אחד כזה כבר שנים.‬
‫היי, אני בריאן מקפאדן מבוכוולד ושות'.‬
‫אני נבחן לתפקיד... סליחה, זה סטרומברג או סטרמברג?‬
‫זה קרל סטרומברג! זה הוא! השיער שלו שונה אבל זה הוא.‬
‫תביאו לי את האיש הזה, את קווין הארט.‬
‫אני אעשה את זה עמוק יותר.‬
‫קווין, זו קלטת אודישן.‬
‫כן, ברור. אני רואה את זה.‬
‫רואים שזו קלטת אודישן. השאלה היא למה.‬
‫למה יש קלטת אודישן?‬
‫אלוהים, רגע. קרל סטרומברג אמיתי בכלל?‬
‫לא חיפשת אותו בגוגל לפני הפגישה?‬
‫הוא משוודיה.‬
‫את רוצה שאסע עד לשוודיה כדי לגגל אותו? זה מגוחך, תפסיקי.‬
‫אתה מסטול?‬
‫מהר, תענה!‬
‫הלו?‬
‫שלום, מר כוכב אקשן.‬
‫מזל טוב, הצלחת להימלט.‬
‫אתה יודע שירית בי קליע אמיתי?‬
‫ברור שאני יודע.‬
‫- הקליע הזה נועד להרוג אותך. - זה טיפשי.‬
‫- אם תהרוג אותי, לא יהיה לך סרט. - מטומטם.‬
‫- אין סרט. מעולם לא היה. - מה זאת אומרת, "אין סרט"?‬
‫כדאי שתפסיק לדבר ככה.‬
‫זה פסול ואתה מודע לזה.‬
‫הסרט קיים.‬
‫מי זה? אתה המפיק?‬
‫שכחת מי אתה.‬
‫מאיפה הגעת.‬
‫איך אפשר לשכוח מאיפה הגענו?‬
‫אז מה היה שמה של המורה הראשונה שלך ביסודי?‬
‫גברת פלקסון.‬
‫לא, גברת קללקסון... קלרקסון.‬
‫כן, גברת קלרקסון.‬
‫ובית החולים שבו נולדת?‬
‫- מה זה קשור? - מה השם?‬
‫קדימה.‬
‫- סנט פלקנשטיין. - נשמע כמו טעות.‬
‫בית החולים סנט פלקנשטיין.‬
‫מה לעז... היי! מספיק עם החרא הזה! תפסיק!‬
‫מי אתה? מי אתה, לעזאזל?‬
‫אני האדם ששם סוף לחייך.‬
‫אתה כבר לא קווין הארט.‬
‫- אתה כלום. - מה קורה פה?‬
‫סליחה, אפשר לשאול למה אני נגררתי לזה?‬
‫יופי, קווין. בזבזת את כל הזמן בטלפון איתו.‬
‫מצטער. באמת סליחה שאני מנסה להבין מה מתרחש בחיי.‬
‫שאני מנסה לפענח קול של רוצח סדרתי.‬
‫סליחה שגרמתי לך לחוסר נוחות.‬
‫- לעזאזל, ג'ורדן. - אתה שומע את זה?‬
‫זה מכשיר הווידאו. מה נסגר?‬
‫- לעזאזל, זו פצצה! - מה?‬
‫- זו פצצה דפוקה! - אז תנטרל אותה!‬
‫- את תנטרלי אותה! - בטח, כי אני יודעת לנטרל פצצות!‬
‫ואני יודע כי אני שחור? ככה חשבת?‬
‫שחורים יודעים לנטרל פצצות?‬
‫- זה לא דבר שקיים. - ברור שלא.‬
‫תזיזי את התחת הגזען שלך אחורה. זוזי!‬
‫מהר. קדימה. אלוהים אדירים.‬
‫תפתחי!‬
‫תמשכי!‬
‫תחזיקי אותה.‬
‫זוזי אחורה! חרא!‬
‫טוב, אני מניח שזה באמת רק סרט.‬
‫כן, וזו הייתה פצצה מזויפת... חרא!‬
‫איפה המפתחות שלי? אוי!‬
‫אחי, אתה בסדר. מה היה הרעש?‬
‫אנדרה? מה לעזאזל אתה עושה פה? קדימה, תיכנסי!‬
‫על מה אתה מדבר? אני אפתח לך את הדלת. קדימה.‬
‫קווין, זו הייתה פצצה אמיתית.‬
‫- טוב. - פצצה אמיתית, לעזאזל!‬
‫ג'ורדן, שימי את עצמך במקומי...‬
‫לא! אני לא צריכה לעשות את זה.‬
‫אתה יודע מה? תסתום. פשוט תסתום.‬
‫ג'ורדן, אני אנדרה. לא יודע אם את זוכרת.‬
‫- היי, תחזיק בהגה! - אין בעיה.‬
‫למעשה, אני בן החסות של קווין.‬
‫סליחה, העוזר של קווין. העוזר לשעבר. איזה דפוק אני.‬
‫ברור שאני זוכרת אותך, אנדרה.‬
‫אז מה, קווין זרק אותך באמצע הרחוב?‬
‫לא, מה פתאום. ברור שלא.‬
‫טכנית, זה היה על המדרכה ואני מת על אזור ההומלסים.‬
‫לכל אחד יש סיפור. יש כל כך הרבה רגעים ללמוד מהם.‬
‫רגע, לא הלכת הביתה? פשוט חיכית כאן כל הזמן הזה?‬
‫כן. תמיד יש לי מפתח נוסף, נכון?‬
‫זה מה שאני עושה ולא אכפת לי לחכות.‬
‫- זה נמשך בסך הכול 25, 30 שעות. - שלושים שעות?‬
‫אחכה כל חיי כדי לוודא שקווין בסדר.‬
‫טוב, תפסיק. לא ביקשתי שתעשה את זה.‬
‫- אל תעמיד פנים שכן. - נכון.‬
‫ואני יודע שפיטרת אותי.‬
‫נכון, פיטרת אותו כי הוא ניסה להזהיר אותך‬
‫מפני המאפיונר השוודי שהיה למעשה שחקן מחורבן,‬
‫שעבד עם מישהו שניסה לרצוח אותנו!‬
‫אני לא מבין מה קורה פה, באמת שלא‬
‫וג'ורדן, יש לי תחושה כרגע שאת עדיין כועסת עליי.‬
‫לעולם לא אפסיק לכעוס עליך, לשארית חיי.‬
‫מצטער להפריע, אבל לאן אני נוסע?‬
‫כי עד עכשיו סתם נהגתי.‬
‫- אנחנו נוסעים לבית שלי. סע לשם. - טוב.‬
‫אני לא נוסעת לבית שלך אלא לבית שלי.‬
‫לא, את לא נוסעת לבית שלך. אני צריך לדעת שאת מוגנת.‬
‫כן, בדיוק כמו שאנדרה רצה לוודא שאתה מוגן.‬
‫יודעת מה?‬
‫אני יודע מה את עושה. אני יודע בדיוק מה את עושה.‬
‫את מנסה לעשות את הדבר הזה, שאת גורמת לי להעריך מחדש‬
‫את עצמי כאדם, נכון? זה מה שאת מנסה לעשות.‬
‫נחשי מה? אני לא אעשה ככה,‬
‫כי אני בסדר עם מי שאני כאדם, ואני מסודר.‬
‫זה לא עובד. אנסה שוב.‬
‫- בטוח שהקוד נכון? - ברור, זה יום הולדתך.‬
‫כאילו אשכח אותו.‬
‫זה מקועקע לי בפנים הירך. אני משפשף את זה בבקרים.‬
‫את רואה עם מה אני מתמודד? כל הזמן. עם זה אני מתמודד.‬
‫- זה לא עובד. - רגע.‬
‫אולי האדם שעומד מאחורי כל זה שינה את הקוד לשער.‬
‫רגע, והם חושבים שאני מת.‬
‫- אז אולי זה לטובתנו, נכון? - אולי.‬
‫כן, לא, יש... חרא.‬
‫מאבטח. ג'ורדן, תעברי אחורה.‬
‫אולי פשוט נצא? שאסע עכשיו?‬
‫- לא, רגע. - אני עוזב, קווין, טוב?‬
‫לא צריך לעזוב. תפסיק.‬
‫- בטוח? הוא לא מחבב אותי. - תישאר פה.‬
‫- אדוני. - מה קורה?‬
‫מה נשמע? נעים להכיר אותך.‬
‫- אתה מודע שאתה מסיג גבול בשטח פרטי? - לא, לא הייתי מודע. לא.‬
‫- חזור על עקבותיך ושיהיה לך יום נעים. - אין בעיה, אחי.‬
‫- אל תחזור. אסור לך. - יודע מה?‬
‫אני לא יכול... האמת היא שהבוס שלי גר שם בפנים,‬
‫אז אם אוכל להיכנס לרגע, זה יהיה נהדר.‬
‫חזור על עקבותיך, ואיש לא יצטרך לחטוף מכת חשמל.‬
‫ברור, אני בטוח שאף אחד לא זקוק לזה.‬
‫לא, אל תחזור. אל תחזור.‬
‫- אל תחזור. - אני לא אחזור.‬
‫אל תתעסק איתי!‬
‫- הוא מבלף. - אתה מבלף.‬
‫אני מבטיח לך שאני לא מבלף.‬
‫הוא מבלף. תתעסק איתו.‬
‫לך תזדיין, אתה מבלבל ב...‬
‫בהוקרה ממר ה'.‬
‫לא אמרתי לו שיעשה את זה.‬
‫- אנדרה. - הוא בסדר?‬
‫אנדרה?‬
‫אנדרה, אולי עדיף שאחד מאיתנו ינהג.‬
‫לא, את לא צריכה לדאוג. אני בשליטה. אני דואג לך, אחי.‬
‫לעזאזל, נתפס לי הצוואר משהו בן זונה.‬
‫צריך להגיע לנינה כדי שתתקן את זה.‬
‫מי זו נינה?‬
‫- מעסה במשרה מלאה. - מעסה מעולה.‬
‫כמובן.‬
‫יופי, אני שמח שאת משועשעת מחיי שנהרסים.‬
‫- לא ביקשת את כל זה? - לא, לא "ביקשתי את כל זה".‬
‫לא ביקשתי את זה. ביקשתי סרט.‬
‫ההבדל הוא גדול. בסרט יש מצלמות, קול, תאורה.‬
‫זה מה שיש בו. זה לא אותו דבר. לא אותו דבר!‬
‫- אנחנו צריכים ללכת למשטרה. - לא, אנחנו לא צריכים.‬
‫מי שהאיש הזה לא יהיה, הוא חושב שאנחנו מתים.‬
‫אז נשתמש בזה לטובתנו.‬
‫טוב? נגרום לו לחשוב שאנחנו לא כאן.‬
‫ניעלם. פשוט צריך להחליט לאן ללכת.‬
‫נטשה הייתה עוזרת לנו פה, כי היא הייתה יודעת לאן כדאי ללכת.‬
‫ומי זו נטשה בכלל?‬
‫- מארגנת לי דירות נופש. - יועצת לנופש.‬
‫זה מתחיל להיות מגוחך.‬
‫אלוהים, אני יודע בדיוק לאן נוכל ללכת ואף אחד לא יחפש אותנו שם.‬
‫מי בפנים? מי בפנים?‬
‫טוב, תרגישו בבית.‬
‫אתם רוצים לשתות משהו? קומבוצ'ה? קפה? תה?‬
‫כן, קומבוצ'ה יהיה נהדר.‬
‫אין לי. עלית עליי. אין לי קומבוצ'ה, מצטער.‬
‫- מים יהיה נפלא. - מים יהיה נהדר.‬
‫פנטסטי. ומה איתך? רוצה מים?‬
‫אני לא שם בפה ספל מהבית הזה.‬
‫- יפה, יפה. - אלוהים אדירים.‬
‫- אתה באמת גר כאן? - כן.‬
‫- פינת גן העדן שלי. - איכס.‬
‫- מה אמרת? - אמרתי, "איכס".‬
‫- זה מוצא חן בעיניי. דווקא מקסים פה. - תודה.‬
‫אימא ואני תמיד מתעסקים עם המוטיב.‬
‫התמכרנו לסגנון דרום-מערבי בשלב מסוים.‬
‫כל כך הרבה טורקיז.‬
‫- אז אימא שלך עזרה לך לעצב? - כן, בגדול. היא השותפה שלי.‬
‫- היא ממש שם. - אתה צוחק עליי.‬
‫לא, אל תפחד. תראה. אתה רוצה לפגוש אותה?‬
‫- לא, אני לא חייב. - הינה. אימא, את בסדר?‬
‫- הפה שלך היה פתוח לרווחה. - אלוהים.‬
‫- שככה יהיה לי טוב... - אל תסתערי עליי.‬
‫- אלוהים. - תסדרי את החזייה שלך.‬
‫זה... זה קווין הארט. האוצר של אמריקה.‬
‫זו משפחה, לא. את לא חייבת...‬
‫וג'ורדן קינג. או שאקרא לך "ויזי"?‬
‫לא, זה סתם תפקיד שבכלל לא משלמים לי מספיק עליו.‬
‫"ג'ורדן" זה בסדר.‬
‫בואי הנה. אני חייבת למחוץ אותך. בואי הנה.‬
‫שניכם צריכים לאכול. נערוך סעודה.‬
‫אנדרה, לך למקפיא.‬
‫נפשיר את צלעות החזיר לחג המולד.‬
‫נכין את צלעות החזיר?‬
‫- לא... - אנחנו מחכים לזה שש שנים.‬
‫אין לנו הרבה זמן. לא צריך.‬
‫לא נרצה לגנוב לכם את הבשר. עדיף שתשמרו אותו. טוב?‬
‫- תאכל מהבשר שלי. - תגידי לו, אימא!‬
‫- לא. - תרצה את הבשר שלי.‬
‫- לא רוצים את הבשר. - תמיד מדברים עליו.‬
‫- נפצעת? - זה לא...‬
‫- ידעת ש... - לעזאזל, אישה!‬
‫- ידעת שיש שם דם? - כן, אני...‬
‫- וכאן למעלה? - תפסיקי!‬
‫אתה קווין הארט. אתה לא יכול להסתובב בבגדים ספוגים בדם.‬
‫אתה מתוחכם מדי. תפשוט את החולצה, קדימה.‬
‫אני אכבס אותה. ממילא יש לי נגלה עם כתמי דם.‬
‫קדימה, תפשוט אותה. קדימה.‬
‫- תגיד לו. - תפשוט אותה. מה הקטע?‬
‫למישהו יש בטן חמודה.‬
‫- טוב, באמת, זה מוגזם. - אימא, תסתכלי.‬
‫נכון שסיפרתי על הפופיק שלו? הינה הוא.‬
‫- אני אלך על זה. - תני לי... בבקשה.‬
‫תני לי לפשוט אותה. די. בבקשה.‬
‫- אלוהים. - תודה.‬
‫את בטח צוחקת עליי...‬
‫זה צורב לי בעיניים. זה... זה ניחוח של גבר.‬
‫- כן, צילמנו... - זה טוב. אני לא מאמינה שהוא בבית שלנו.‬
‫אנחנו מצלמים סרט אקשן מאולתר, שבו כל קטעי האקשן...‬
‫- הם אנשים נחמדים. - "אנשים נחמדים"? מי?‬
‫אתה מרושע. איך אתה יכול להתאכזר אליו? תראה אותו.‬
‫הוא אולי האדם הכי נחמד ומתוק שאי פעם נתקלתי בו.‬
‫איך יכולת לפטר אותו?‬
‫שאתחיל מההתחלה?‬
‫אולי כי הוא לא מכבד גבולות?‬
‫אכפת לו ממך.‬
‫תפסיקי. פעם אחת הוא קצץ לי את הציפורניים ברגליים.‬
‫בזמן שהייתי במיטה.‬
‫עם אישה.‬
‫- בדיוק. - כן.‬
‫בזמן שהתאמצתי להפגין ביצועים, אגב. היה לי הרבה על הראש.‬
‫הרבה על הראש.‬
‫- אני... - נחש הגומי החום היה מוכן.‬
‫- אני לא... - האטרייה. תקראי לו איך שתרצי.‬
‫הבטתי למטה וראיתי אותו מביט אליי.‬
‫- וידעתי שעכשיו אין לי סיכוי. - טוב, תודה... על ההקשר.‬
‫אני רק... מפרט לך כל מה שקרה.‬
‫אבל, תקשיב. כשאני הולכת לסט, זו רק אני שמשחקת, נכון?‬
‫אבל הגעתי לשם בזכות הנציגים שלי, המורה שלי להגייה, העוזר שלי,‬
‫ואז ישנם מאמן הכושר האישי, מעצב השיער,‬
‫מאפר. הרשימה נמשכת.‬
‫ואז ישנם המשפחה והחברים שתמכו בי‬
‫והקריבו בשבילי.‬
‫סליחה, איבדתי ריכוז כי זה נשמע לי קשקוש.‬
‫גם לך יש מזה, קווין, ואפילו יותר. טוב?‬
‫- זו הסיבה שאתה כוכב. - לא, זה לא נכון.‬
‫אני כוכב כי הפכתי את עצמי לכוכב. באמצעות זה.‬
‫כן, זה הסיפור שאתה מספר לעצמך‬
‫אבל קיבלת עזרה.‬
‫טוב.‬
‫היי, מה שלומכם?‬
‫לצלעות החזיר יש ריח של שרימפס עכשיו. זה מדהים.‬
‫הבאתי לך חולצה, אחי. נראה לי שזה יתאים בול.‬
‫קווין הארט‬
‫- טוב? רואה את זה? - נחמד.‬
‫- כן, הכנתי את זה בעצמי. - טוב.‬
‫תודה לך על זה.‬
‫רציתי לשאול אותך קודם, אבל לא הזדמן לי.‬
‫מי זה?‬
‫- זה? - כן.‬
‫זה אבא שלי. הוא איננו מזמן.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫גם שלי.‬
‫- אימי גידלה אותי. - אני יודע.‬
‫אבא שלך נבהל קצת מהורות והחליט לברוח?‬
‫האמת שזה לא היה ככה. הוא היה מדהים, הוא היה אדיב. הוא היה...‬
‫אגב, הוא היה העוזר של ריצ'רד פריור.‬
‫אביך היה העוזר...‬
‫אפשר לומר שתפקיד העוזר פשוט עובר במשפחה שלנו, נכון?‬
‫- זה אגדי, בן אדם. - נכון?‬
‫- זה ענק. - זה ענק.‬
‫- עד שזה הרג אותו. - מה זאת אומרת?‬
‫התקיים מופע גדול, ומעריץ מטורף עבר את האבטחה.‬
‫אז אבא שלי קפץ מול סכין שנועדה לריצ'רד פריור.‬
‫- אתה עובד עליי. - לא.‬
‫הוא חתך אותו מהבטן, למעלה ושוב למטה.‬
‫- מה? - אבי נהרג במקום.‬
‫אלוהים! אני לא מסוגל לעכל את זה.‬
‫גם אני לא. זו הייתה מכה איומה למשפחה.‬
‫למה מישהו רצה להרוג את ריצ'רד פריור?‬
‫- מי? - כן, למה? זה מטורף, נכון? כן.‬
‫אגב, אני בטוח שכשאבי גסס, הוא הסתכל למעלה וחשב,‬
‫"למה שתעשה את זה?" או משהו בסגנון.‬
‫- בטוח, נכון? - אולי, ואולי לא.‬
‫בשלב הזה, זה לא חשוב. מישהו ניסה להרוג את ריצ'רד.‬
‫כן, אבי כבר היה מת.‬
‫אז מה שחשוב הוא, "מי הבחור הזה? יש עוד כאלה?"‬
‫הוא יעשה מה שהוא יעשה. אי אפשר לשכתב את זה.‬
‫לא, אי אפשר. ניסיתי.‬
‫הייתי בטיפול המון זמן כדי לשכתב את הרגע הזה.‬
‫מה יכולתי לעשות? הייתי ילד, אבל אולי להידקר במקומו?‬
‫- כן. - כן.‬
‫מצד שני, אם חושבים על זה, הוא מת בזמן שעשה מה שאהב יותר מכול.‬
‫להיות עוזר.‬
‫שימח אותו כל כך שהוא הסב אושר‬
‫למישהו שהסב אושר לכל כך הרבה אנשים.‬
‫ממנו למדתי כל מה שאני יודע.‬
‫אתה יודע, אולי...‬
‫אולי לא התכוונתי לפטר אותך.‬
‫אני חושב שהמילים שלך היו,‬
‫"לא נזקקתי לפעלולן, ואני בוודאי לא זקוק לעוזר".‬
‫צעקת את זה עליי, ואז אמרת לי לצאת מהרכב שלך. נכון?‬
‫לא, אתה בהחלט... כן, אתה צודק.‬
‫אני רק אומר שעכשיו, בדיעבד, אני אומר שאולי כן.‬
‫אולי אני עדיין צריך עוזר.‬
‫ואם אתה... אלוהים.‬
‫בסדר?‬
‫גם אני זקוק לך.‬
‫- לא, לא אותו דבר. - גם אני זקוק לך.‬
‫- לעזאזל. - כן.‬
‫מעולם לא עמד לי ככה.‬
‫טוב, אספר לאימא שלי. אימא, את לא תאמיני!‬
‫מזל טוב!‬
‫הוא משהו.‬
‫- אני גאה בך. - תשתקי.‬
‫אם תתחיל להתייחס לכולם ביקום של קווין הארט‬
‫בכבוד שכזה, אני חושבת שתהיה מרוצה מהחיים שלך.‬
‫את באמת משהו.‬
‫את מניחה שאני כזו מפלצת.‬
‫תנקבי לי בשם של אדם אחר שזלזלתי בו.‬
‫רק אחד. תני לי אחד.‬
‫אני יכולה בהחלט לנקוב בשם.‬
‫שנה קודם לכן‬
‫- ג'ורדן. - היי.‬
‫הסתכלתי בלו"ז. לא ראיתי את הכפילה שלך שם.‬
‫- שחררתי אותה הביתה. - למה?‬
‫גדלתי על אופנועים והפעלול היום פשוט.‬
‫אני רק נוסעת דרך החלון של העסק לפני שיתפוצץ.‬
‫חכי רגע.‬
‫"פשוט" מבחינת מי? מה, מבחינתך?‬
‫בשביל זה יש לך את דאג.‬
‫איך זה ייראה אם תבצעי את הפעלולים שלך‬
‫ולא אבצע את שלי?‬
‫- את יודעת מה אנשים יחשבו עליי? - הם יחשבו שאתה שחקן?‬
‫תקשיב, אני לא קופצת מצוק,‬
‫ממטוס, או נלחמת בתנינים בשביל איש.‬
‫את חושבת שלא אוכל לבצע פעלולים. את חושבת שאני לא קשוח?‬
‫בשביל זה יש את דאג. בדיוק לשם כך.‬
‫נראה לך שאני זקוק לו?‬
‫לחלוטין.‬
‫אולי לא.‬
‫אולי אני לא צריך את דאג.‬
‫נראה שהוא שמע.‬
‫היי, דאג.‬
‫אלך לדבר עם דאג.‬
‫קווין.‬
‫היי! הינה הוא.‬
‫אחי!‬
‫אתה לא תאמין לזה.‬
‫אני מדבר עם ג'ורדן וגיליתי שהיא שחררה את הפעלולנית.‬
‫אתה יודע מה היא עושה. אתה יודע בדיוק מה היא עושה.‬
‫היא מנסה להקטין אותי. לא מקובל עליי.‬
‫לא אסכים לזה. אני קווין הארט, נכון?‬
‫אז העניין הוא כזה, טוב? בוא נדבר על הקשר בינינו.‬
‫זה אחד הקשרים הטובים שהיו לי. כמה זמן אתה איתי, גבר?‬
‫לעזאזל, כל כך הרבה זמן? עבר הרבה זמן.‬
‫אני יודע שתסתדר, והגיע זמן שתהיה עצמאי, נכון?‬
‫אז... משזה נאמר, סיימנו.‬
‫אני פשוט... המילה היא "מפוטר"? כנראה.‬
‫נראה שזה "מפוטר". אז אני מפטר אותך, אבל בדרך מגניבה.‬
‫שבה הכול בסדר בינינו.‬
‫אני אלך להתכונן.‬
‫אחי!‬
‫- קווין. - לפעלול.‬
‫- זה רעיון נוראי... - קדימה לפעלול!‬
‫תקשיב, אני לא מנסה להקטין אותך.‬
‫היי, מספיק, ג'ורדן.‬
‫הכול טוב, מר כוכב אקשן.‬
‫עכשיו תקשיב לי, טוב?‬
‫כמה זמן אני במקצוע הזה?‬
‫כמה זמן?‬
‫אתה אומר לי שהמוניטין הארור שלי לא מדבר בעד עצמו?‬
‫הוא צריך לדבר!‬
‫מתי מצלמים את "קפטן אמריקה 4"?‬
‫למאקי יש מישהו?‬
‫יש לו.‬
‫לכולם יש מישהו, לעזאזל.‬
‫מה לגבי אדם דרייבר? אמרת לי שהוא פנוי.‬
‫אני יכול לעבוד אצלו.‬
‫אני יכול להיות הדרייבר של אדם. נכון?‬
‫אני יכול... לא, אני רציני בקשר לזה.‬
‫לא אכפת לי. אני אנהג!‬
‫אהיה הנהג של הדרייבר של אדם דרייבר אם אצטרך.‬
‫לעזאזל, סקוט! לך תזדיין!‬
‫אני במקצוע המחורבן הזה כבר שנים.‬
‫כן.‬
‫פעלולן השנה דאג יובנקס‬
‫אני נהנה מאוד מהעבודה.‬
‫אני מוצא הרבה שלווה, אושר, נחמה ויצירה,‬
‫ועכשיו מהות היצירה שלי היא לסדר לאחרים עתיד מבטיח.‬
‫להעצים קריירות והזדמנויות לאחרים, לא רק לי.‬
‫אז בתקווה, זה ימשיך לגדול.‬
‫אני לא מאמין שהפעלולן שלי יעשה לי דבר כזה.‬
‫פעלולן לשעבר.‬
‫לא, עליי לעשות משהו לגבי...‬
‫קווין.‬
‫תן לאימא לראות את זה. חכה.‬
‫חייבים להחליף את התחבושת הזאת. קח אותו לחדר השינה, תושיב אותו.‬
‫- הינה. - תביא מגבות רטובות.‬
‫לא עדיף שהוא ילך לבית חולים?‬
‫לא, אני אדאג שיחלים. זה מה שאני עושה.‬
‫- רגע, את רופאה? - אני יותר טובה מרופאה.‬
‫אני אימא.‬
‫שמאל, ימין. שמאל, ימין.‬
‫הוא יהיה בסדר. אימא שלי מחוללת ניסים.‬
‫מה איתך? את בסדר?‬
‫לא ממש. זו גם הבעיה שלי.‬
‫דאג בטח מאשים אותי בפיטורים שלו.‬
‫לכן הוא הכניס אותי למשחק הקטלני שלו. רק בשביל נקמה.‬
‫כן, אבל זה בסדר.‬
‫כשקווין ישוב לקו הבריאות, הוא יחשוב על תוכנית מדהימה.‬
‫לא, זין על זה. אי אפשר לשבת פה.‬
‫צריך לעשות משהו ולרדת לשורש העניין.‬
‫- מי האדם שעליו קווין סומך יותר מכול? - הסוכן שלו.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫- בוא נבקר אותו. - עכשיו? אי אפשר ללכת עכשיו.‬
‫ג'ורדן, אי אפשר ללכת הרגע.‬
‫מה לגבי זה? את מפורסמת, ג'ורדן.‬
‫אם תיכנסי לשם, יזהו אותך. זו בעיה.‬
‫שנית, דאג באמת חושב שאת מתה.‬
‫- נכון? את התפוצצת. - חרא. אתה צודק.‬
‫אלוהים, חשבתי על משהו מדהים. תודי לי. תודי לי עכשיו.‬
‫תן לי לשמוע קודם?‬
‫חכם. זה רעיון חכם. יש תחפושת מאחורה.‬
‫תמיד יש לי שם תחפושת לקווין בשלוף. תביאי את התיק.‬
‫- יש לך תחפושות בשלוף? - כן.‬
‫לפעמים קווין אוהב לחיות בעילום שם, טוב?‬
‫בין אם הוא רוצה ללכת לקניות, להאכיל את הברווזים, להטריד זרים.‬
‫אני לא אלבש את זה.‬
‫נו באמת, ראית את כולן?‬
‫- למשל, זאת. זאת... - אנדרה, הכביש!‬
‫אני עושה את זה! פנייה חדה שמאלה עם הברכיים! תראי!‬
‫זה כל כך מביך.‬
‫יש לנו מזל שאת וקווין באותה המידה. את יודעת?‬
‫תחשבי שזה התפקיד הכי מדהים שהצטרכת לגלם.‬
‫קטן עלייך. קטן עלייך!‬
‫סוכנות כישרונות יונייטד‬
‫באנו לפגוש את סקוט היימן.‬
‫טוב.‬
‫ומי אתם?‬
‫רונלד מונדולביה השלישי.‬
‫תענוג לפגוש אותך.‬
‫והכישרון המופלא הזה הוא...‬
‫ביל. שמי ביל.‬
‫ביל מונדולביה.‬
‫שנינו מונדולבים.‬
‫זה הדוד שלי.‬
‫מצד אימא שלי.‬
‫לעזאזל, האיש הזה טבח מעולה.‬
‫מה זה היה, מקודם? מונדולביה? אין שם משפחה כזה.‬
‫למה את מצפה? לא יכולתי להתרכז.‬
‫המבטא שלך היה מטורף.‬
‫- המבטא שלי? - כן.‬
‫הוא לא היה נהדר, אבל...‬
‫- שיחקתי אותה עם המבטא שלי. - זה לא משנה,‬
‫כי אין סיכוי שיאפשרו לנו לפגוש את הסוכן של קווין, טוב?‬
‫הם בטח קראו לאבטחה.‬
‫אז אם האבטחה תגיע, נעמיד פנים שאנחנו רונלד וביל מונדולביה,‬
‫המשפיעים המפורסמים באינסטגרם שעושים סרטוני "אנבוקסינג".‬
‫"מה זה? פתחנו ויש פה קופסה קטנה יותר."‬
‫- טוב? - תראה, היא הולכת לנוחיות.‬
‫אני לא חושב שביל יקרא לזה "נוחיות". הוא יותר מיושן.‬
‫הוא יגיד, "היא הולכת לחרבן".‬
‫תהיי רגועה, יופי.‬
‫תעשו לייק ותירשמו, בבקשה!‬
‫תעצרי, תעצרי. שם.‬
‫- שם. זה הסוכן של קווין. - עם מי הוא מדבר?‬
‫זה לא קווין.‬
‫נסה לא לזוז.‬
‫מר קווין הארט צריך לחזור לאיתנו.‬
‫ייקח כמה שייקח, אתה תישאר כאן.‬
‫בביתי, תקשיב לסיפורים שלי.‬
‫תאכל את צלעות חג המולד שלי.‬
‫כשבעלי נפצע לפני שנים רבות, לא יכולתי להציל אותו,‬
‫אבל עכשיו יש לי הזדמנות שנייה איתך.‬
‫קווין הארט, האוצר של אמריקה.‬
‫האוצר של סינתיה.‬
‫הלו?‬
‫אימא, תעבירי את קווין.‬
‫אי אפשר, הוא ישן.‬
‫זה מקרה חירום.‬
‫תעבירי אותו עכשיו, אימא. נו, תעירי אותו.‬
‫הלו?‬
‫באת להציל אותי? אני חושב שהורעלתי.‬
‫קווין, תקשיב היטב.‬
‫היינו הרגע במשימת בילוש במסווה והצלחנו...‬
‫דאג הוא אתה! הוחלפת ע"י דאג!‬
‫רגע, מה? הוחלפתי? אני לא מבין.‬
‫זה משום שאימא שלי נתנה לך סם במינון נמוך מאוד.‬
‫אל תדאג לגבי זה, אבל כשתתעשת,‬
‫אתה צריך להבין שדאג מנסה לשכנע אנשים שהוא אתה.‬
‫הוא תיקן את שיניו, שינה את שיערו...‬
‫כלומר, את הגינונים שלו. אלוהים אדירים, הוא אתה.‬
‫הוא לא יצליח לעבוד על הצוות שלי.‬
‫הם ידעו שזה לא אני.‬
‫הם הכפר שלי.‬
‫קווין! קווין!‬
‫אתה מקבל העלאה! גם את מקבלת!‬
‫את מקבלת העלאה! גם אתה!‬
‫את מקבלת העלאה! נכון, כולם מקבלים העלאה!‬
‫אתם יודעים למה? כי אני קווין.‬
‫אני קווין!‬
‫מצטערת, קווין עייף מאוד לפתע. הוא זקוק למנוחה. ביי.‬
‫- לא. - לא, אימא. אל...‬
‫אם קווין רוצה לדבר על ליבו של דאג, הוא יכול לפנות רק לאדם אחד.‬
‫מר 206.‬
‫אני לא יודע... מי זה מר 206?‬
‫הוא פעלולן די מפורסם, והוא המדריך הרוחני של דאג.‬
‫בסדר, יופי, אז זה קל.‬
‫ניקח את קווין לראות את מר מאתיים ושש.‬
‫"ניקח"? אין סיכוי. אני לא אלך לראות את 206.‬
‫הוא פסיכופת לגמרי.‬
‫הוא כמעט הרג אותי בחזרות הפעלולים ואז ביקש שאתנצל.‬
‫ג'ורדן, קווין זקוק לך עכשיו.‬
‫- הוא זקוק לי? - כן, הרגע.‬
‫חשבתי שקווין לא זקוק לאיש. עד שהוא זקוק לכולם.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫- אז אקח אותו למר 206. - למה? זו הבעיה של קווין.‬
‫- אתה צריך לתת לו ללכת בעצמו. - לא.‬
‫כל עוד אני העוזר של קווין, הוא לא יסיע את עצמו לשום מקום.‬
‫- אתה בניוטרל. - אני מצטער. אנחנו מאטים.‬
‫ניסיתי להאיץ. עשינו את ההפך.‬
‫אני כל כך שמח שאימי טיפלה בך עד שהבראת.‬
‫מה אמרת לי עכשיו?‬
‫האישה שמה סמים בצלע החזיר שלי.‬
‫- היא ניסתה להרעיל אותי. - היא מדהימה, נכון?‬
‫תראה אותך עכשיו. טוב, קדימה.‬
‫תגיד, למה קוראים לו 206?‬
‫כי בגוף האדם יש 206 עצמות.‬
‫לפני שהוא הפך למדריך פעלולים, הוא שבר כל אחת מהן.‬
‫למעשה לא, הוא שבר 205,‬
‫אבל אומרים שביומו האחרון נשברה לו העצם ה-206.‬
‫- איזו עצם זו הייתה? - זרת, רגל ימין. נשברה לשניים.‬
‫- לעזאזל! - כן.‬
‫שלום?‬
‫מר 206?‬
‫היי, מר מאתיים ועוד שש?‬
‫- תפסיק. זה 206. - נכון.‬
‫על השלט רשום "לא להטריד". לכו מפה!‬
‫לא ראינו שלט. אין פה שלט.‬
‫- מי לקח את השלט שלי? - לא אנחנו.‬
‫בכל מקרה, לא באנו לכאן להטריד אותך.‬
‫אנחנו לא מוכרים שום דבר.‬
‫אתה בכלל לא מזהה את הקול שלי.‬
‫אתה יודע מי נמצא בדלת עכשיו?‬
‫זה קווין הארט. בדרן, שחקן.‬
‫הרגע אמרתי לכם...‬
‫לעוף מפה!‬
‫טוב! טוב! היי, לעזאזל!‬
‫בחייך, מותק, זה אני!‬
‫- זה אני! - זה קווין הארט.‬
‫תנו לי סיבה טובה אחת לא להרוג את שניכם עכשיו.‬
‫קווין עומד לככב בסרט שישיג לו אוסקר.‬
‫טוב, רגע... בן החסות שלך.‬
‫- אנחנו כאן בגלל בן חסותך, דאג יובנקס. - מה לגביו?‬
‫הוא... אנחנו כאן כי נדפק לו השכל.‬
‫כן, לא, הוא לגמרי...‬
‫זה לא נכון, כי לא מגיע לך שאשקר לך.‬
‫לא באתי כדי לשקר לך. אהיה כן איתך, בן אדם.‬
‫דפקתי אותו. דפקתי אותו ואני כאן כי אני רוצה לתקן את המצב‬
‫ולא אוכל לעשות את זה בלעדיך, מר 206.‬
‫מה אתם רוצים בתה?‬
‫מאחורי כל פעלולן גדול עומד שחקן בינוני‬
‫אני גורם לכם לחוסר נוחות?‬
‫לא, אני פשוט דואג לך, אדוני,‬
‫כי יש לך תה חם מאוד והוא בדיוק מעל הביצים שלך, אז...‬
‫מה אתה עושה? מה אתה...‬
‫- אלוהים. - מה נסגר?‬
‫- בחייך. - מה נסגר?‬
‫בחייך.‬
‫הבבלים העתיקים האמינו שהלבשה תחתונה היא סימן לחולשה.‬
‫אני נוטה להסכים.‬
‫אני מכבד את זה.‬
‫מכבד את זה.‬
‫אני פשוט...‬
‫אני רוצה להודות לך על שפינית זמן, כי אני יודע שלא...‬
‫מספיק עם המחמאות. למה אתם פה?‬
‫אני יודע שאתה המדריך הרוחני של דאג.‬
‫נכון?‬
‫אם יש מישהו שיודע איך הוא פועל וחושב, זה...‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫תיזהר על העין שלך.‬
‫בואו נטייל.‬
‫דאג יובנקס הוא יותר מאשר תלמיד שלי לשעבר.‬
‫הוא חבר שלי. איש סודי.‬
‫ולזמן קצר ב-2003, היה המאהב שלי.‬
‫דאג הוא הפעלולן הכי נועז שאימנתי אי פעם.‬
‫פעם הוא ביקש שאדקור אותו בדוקרן קרח.‬
‫הוא רצה להכיר את התחושה כדי לשחזר אותה מול המצלמה.‬
‫- עשית את זה? - בעונג רב.‬
‫כפעלולן, אתה מאמץ כאב.‬
‫בכל יום אתה מסכן את חייך על הסט למען השחקן.‬
‫לעיתים, השחקן הזה יגיד תודה.‬
‫לפעמים הוא לא אומר תודה.‬
‫לפעמים הוא מפטר אותך בלי אזהרה. נראה לו שהוא פאקינג רמבו,‬
‫אבל הוא בסך הכול נקבה קטנה עם אגו ענק.‬
‫כן, אז אתה תדבר איתו בשבילי?‬
‫שחקנים מדברים.‬
‫פעלולנים... מפעללים.‬
‫אתה תצטרך להילחם בדאג.‬
‫ואתה עומד להפסיד.‬
‫לעזאזל, אז למה אתה בכלל מדבר איתי?‬
‫אני מדבר איתך‬
‫רק משום שכל אדם לכוד בסיפור שהוא כתב,‬
‫- ואני מכיר את הסיפור שאתה לכוד בו. - כן, זה סיפור נקמה.‬
‫- זו לא נקמה. זו גאולה. - לא, אני די בטוח שזו נקמה.‬
‫מה אתה רוצה באמת?‬
‫את חיי בחזרה. להביס את דאג.‬
‫"להביס את דאג." דאג הוא האויב?‬
‫דאג הוא הרע ואתה הטוב? אני רוצה לוודא שאני שומע נכון.‬
‫טוב, אולי שנינו רעים.‬
‫לא, קווין.‬
‫שניכם טובים.‬
‫- שמעת את זה? - אני מנסה לפענח את זה.‬
‫- הוא זיין את דאג. - לא שמעתי את זה. מה?‬
‫- הוא זיין את דאג. - לא קלטתי את זה. אני...‬
‫- בהתחלה, הוא אמר שהוא זיין את דאג. - לא, ראיתי חיפושית. אני...‬
‫- זה בערך אומר שהוא זיין אותך בעבר. - לא, רגע, לא נכון.‬
‫זה... הדוג'ו שלי.‬
‫לי זה נראה כמו קבוצת עצים, אבל שיהיה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫- סלח לי. - סליחה.‬
‫- אני עובר. - כן.‬
‫- אני עובר. - בטח, סליחה.‬
‫באמת? תחלקו את השביל, חבר'ה.‬
‫זו אשמתנו. האמת שלא ידענו שיש פה שביל.‬
‫לא היה לי מושג.‬
‫אז כאן תאמן אותי כדי שאתמודד מול דאג?‬
‫תן לי להסביר לך משהו.‬
‫ה"אני מאמין" של הפעלולן. היה אתה השחקן.‬
‫בכל תפקיד שהתאמנת לקראתו, דאג התאמן קשה יותר.‬
‫את כל אומנות לחימה שלכאורה למדת, דאג למד באמת.‬
‫הוא היה חייב, כי כשהמצלמות פעלו, הוא זה שהסתכן, לא אתה.‬
‫יושב לך מול המוניטורים, לוגם לאטה ואוכל סושי מגוף עירום של דוגמנית.‬
‫קודם כול, חטפתי דלקת חריפה בעין.‬
‫למדתי את הלקח שלי. זה לא קרה מאז.‬
‫מעולם לא הערכת את דאג.‬
‫כמו כל השחקנים.‬
‫למדתי לאחרונה שיש הרבה אנשים שאולי לא הערכתי מספיק.‬
‫יופי, קווין.‬
‫זו צמיחה.‬
‫רואה את הענף למעלה?‬
‫כן.‬
‫טפס על העץ, תזחל אל הענף ותצנח על הקרקע.‬
‫איך אני אמור ל...‬
‫אתה רוצה לדעת איך דאג חושב? איך הוא פועל?‬
‫עליך לראות את העולם כמוהו. ללא פחד, ללא היסוס.‬
‫אבל אני קצת מפחד. אני רק מודיע לך.‬
‫- זה לא שאני... - אני מתנדב בשמחה.‬
‫ועוד איך.‬
‫זה המסע של קווין והצניחה שלו מהענף.‬
‫זה מה שאתה לא מבין. יודע למה?‬
‫- כי מה ששל קווין, שלי. - אה...‬
‫- נכון, לא העושר שצברת. - לא.‬
‫- או ההכנסה. - לא.‬
‫- או ההצלחה שלך. - לא.‬
‫- או אוסף המכוניות המדהימות שלך. - לא.‬
‫אף אחד מאלה, אבל הכאב שלו, הייסורים שלו...‬
‫בעיקרון, כל מה שרע, שייך גם לי. זה המסע שלי.‬
‫בסדר גמור.‬
‫אלוהים.‬
‫מה קורה, חבר'ה?‬
‫חבר'ה, זה לא נראה טוב מכאן. מה הולך פה?‬
‫קווין, לא תוכל להתחרות בדאג.‬
‫אבל ברור שיש לך דבר אחד שלעולם לא יהיה לו.‬
‫יש לך סיידקיק.‬
‫אנדרה?‬
‫לא, אנדרה הוא ה... הוא... איך היית קורא...‬
‫- אני רק... - הוא...‬
‫- לא, לא. - אני העוזר שלו.‬
‫היי, לא. מה אנדרה עבורך?‬
‫- אני רוצה שתגיד. - הוא עמד לומר.‬
‫- הוא פה. מה הוא עבורך? - אתה לא חייב.‬
‫- תגיד, הוא שם. מה הוא עבורך? - הוא העוזר שלי. העוזר שלי.‬
‫- תגיד. - אנדרה הוא... הסיידקיק שלי.‬
‫- תגיד. - אנדרה הוא הסיידקיק שלי.‬
‫- תגיד. - הסיידקיק.‬
‫- אני צריך שתגיד. - טוב.‬
‫אנדרה הוא הסיידקיק שלי.‬
‫לעזאזל, קווין! אני צריך שתגיד את זה!‬
‫ואני צריך שתאמין לזה עמוק בתוך תוכך!‬
‫אנדרה... אנדרה הוא הסיידקיק שלי!‬
‫אמרתי, אנדרה הוא הסיידקיק שלי!‬
‫מיהו הסיידקיק שלך?‬
‫- אמרתי שאנדרה הסיידקיק שלי! - אני הסיידקיק!‬
‫- אנדרה הוא הסיידקיק שלי! - אני הסיידקיק שלך!‬
‫מה קורה לי, בן אדם?‬
‫לצרוח זה טוב. הצמיחה כואבת.‬
‫זה כאב שאף כפיל לא יספוג בשבילך.‬
‫תבין, באת למצוא פה מדריך רוחני,‬
‫אבל זה אתה. אתה המדריך הרוחני.‬
‫לגמרי.‬
‫יודעים מה? קחו לכם רגע כדי לשוחח.‬
‫תשוחחו על הקשר החדש.‬
‫אלך להביא את התה שלי.‬
‫איזה יום, לעזאזל.‬
‫עכשיו שבעיקרון מוניתי להיות הסיידקיק שלך, יש לי רעיון לגבי דאג.‬
‫נוכל לעבוד על זה יחד. חייבים להתקרב אליו.‬
‫אנחנו לא צריכים להקליט אותו או... מה קרה?‬
‫- הצלקת על היד שלו. - כן?‬
‫אני חושב שהצלקת מוכרת לי.‬
‫"בקתת הגרזן" אביזר מהסרט, 2018‬
‫אין לנו משלוחים מתוכננים. בבקשה, הסתובב.‬
‫חבר, יש לי דייט לוהט עם האישה בעוד 30 דקות.‬
‫יש כריך קציצות הערב‬
‫ואני יודע רק שיש לי חבילה מדברה סיימון מהאולפן.‬
‫אני יכול להשאיר אותה כאן, או שאקח אותה. הבנת?‬
‫מה אתה רוצה שאעשה?‬
‫קדימה.‬
‫זה מה שחשבתי. נתראה עוד מעט. קדימה.‬
‫טוב. היי, רונלד מונדולביה. "מונדולביה שרברבות".‬
‫מורשה ומבוטח. יש כאלה שמורשים, אבל לא מבוטחים.‬
‫אחרים מבוטחים אבל לא מורשים. אני גם מורשה וגם מבוטח.‬
‫- דברה סיימון שלחה שרברב? - לא שרברב, אחי. השרברב.‬
‫אני משרברב כל דבר עם צינורות. לעזאזל, גם בלי צינורות.‬
‫פעם, שרברבתי מעטפה חומה.‬
‫המים זרמו בכל מקום. זה היה משוגע.‬
‫- מה יש ברכב? - אלוהים.‬
‫עוד מעט ישקשקו לך הביצים היפהפיות שלך,‬
‫כי זאת אסלה, ידידי.‬
‫שיש איטלקי מיובא. ייצור מופלא בחתיכה אחת.‬
‫בידה עם 12 מהירויות. יש סיר טיגון מצד ימין.‬
‫אתה יכול לבשל, לאכול ולחרבן בו זמנית.‬
‫יש רק כמה יחידות כאלה בכל העולם.‬
‫ידידי, זו כנראה אחת המתנות הטובות ביקום. אז תוכל... אתה יודע.‬
‫אתה...‬
‫תעזור לי להכניס או לא?‬
‫- טוב, לעזאזל, שיהיה. - יופי.‬
‫אני אפקח. תרים אותה. תשתמש בגב שלך.‬
‫ילד גדול. ילד גדול עובר. ילד גדול עובר. ילד גדול.‬
‫טוב, אנדרה מעסיק את השומר.‬
‫- טוב. - את בטוחה שאת מוכנה לזה?‬
‫במשפחה שלנו, אם שחקן דגול נמצא בצרות,‬
‫אנחנו לא עומדים בחיבוק ידיים.‬
‫אנחנו נלחמים, ואם צריך, אז נמות.‬
‫וואו, העולם צריך עוד אנשים כמו... רגע, מה שם המשפחה שלך?‬
‫מונדולביה.‬
‫- לאן לעזאזל הדבר הזה הולך? - זו שאלת מיליון הדולר.‬
‫תחשוב על זה.‬
‫אתה יכול לשים אותה בשירותים, להציג אותה שם לראווה,‬
‫או לשים אותה בחדר האמבטיה ולשמור אותה רק לעצמך.‬
‫יש אופציה שלישית. תקשיב טוב, כי זה משוגע לגמרי.‬
‫תוכל לשים את האסלה כאן,‬
‫ממש באמצע הסלון,‬
‫ותוכל לדפוק לתוכה יציקה ענקית ממש פה,‬
‫בזמן שתסתכל לכולם בעיניים, כדי שיתהו מה הקטע שלך.‬
‫ואני יודע מה אתה חושב. "חרא לפנים! זה ממש אגרסיבי!" נכון?‬
‫- החארות יכבדו אותך. - רגע, אני לא מכיר אותך?‬
‫אתה לא מכיר... אתה לא מכיר...‬
‫כן, כן, אתה יודע למה?‬
‫לא דפקת שם חירבון כזה גדול‬
‫שאנשים חשבו שכלב נתקע בצנרת?‬
‫איך לעזאזל אני אחרבן... על מה אתה מדבר? לא.‬
‫- זה לא אתה? - לא.‬
‫- לא? - כלב בצנרת?‬
‫זה היה כלב תחש? נראה כמו תחש...‬
‫אוי לא, זה הכלב?‬
‫- חכה פה. אטפל בך עוד מעט. - כן, אני אחכה כאן.‬
‫בגללך יצאתי מחורבן, קולט אותי?‬
‫קווין, אתה בסדר, מותק? הכול פה הלך מדהים. אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר. למרות שאני מזיע פה בכמויות.‬
‫אלוהים, למה לא ניקבת פה חורים?‬
‫בוא נוציא אותך מפה ונתחיל לכסח. מה אתה אומר?‬
‫- בסדר, קדימה, בוא נזוז. - כן!‬
‫מונדולביה‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זה קטע מצחיק. אתה הולך להתחרפן.‬
‫הברגתי את הברגים קצת עמוק מדי.‬
‫אני לא יכול להוציא אותם בלי כלים.‬
‫תן לי רגע. אלך להביא כלים. מייד אחזור, בסדר? נדבר בקרוב.‬
‫אנדרה, תפסיק לשחק בשטויות. ברצינות, אנדרה.‬
‫אנדרה!‬
‫היי.‬
‫אלה היו זיקוקים?‬
‫אני גרה בבית השכן באחוזת מונדולביה.‬
‫הדלקת אותם? אתה יודע שזה לא חוקי.‬
‫הם לא שלנו. אני לא יודע מי הדליק אותם.‬
‫זה הפחיד אותי בטירוף, ויש לי קוצב לב.‬
‫מה יש לך לומר להגנתך?‬
‫גברת, אמרתי לך שאלה לא הזיקוקים שלי, ולא חירבנתי בצנרת!‬
‫מה?‬
‫זה בשביל אנדרה.‬
‫אנדרה?‬
‫אנדרה. נו באמת, אני רציני.‬
‫למה התעכבת? לאן הלכת?‬
‫משאיר אותי בארגז בשקט הזה. אל תעשה את זה.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫היי! אנדרה, זה מסור חשמלי?‬
‫אנדרה, חכה, חכה, חכה.‬
‫בסדר, בסדר. תאט! תאט! תאט!‬
‫אתה עוד תחתוך את הראש המזוין שלי! אלוהים, הראש שלי!‬
‫מספיק עם המסור! מספיק עם... מספיק עם המסור!‬
‫מספיק עם המסור! בסדר! אלוהים ישמור.‬
‫חרא. מה נסגר, אנדרה?‬
‫חרא, חרא.‬
‫בשם כל הפעלולנים בעולם, אני נרגש לומר...‬
‫שזה יום הדין שלך!‬
‫חכה!‬
‫אתה אומר לי שפעלולן דגול כמוך זקוק למסור?‬
‫על זה אני מדבר. שני גברים.‬
‫כמו שני כלבים מול קערה. אני רוצה לאכול.‬
‫כן, כן, כן.‬
‫יש לך סכין.‬
‫איש מגודל כמוך?‬
‫פעלולן דגול כמוך זקוק לסכין? נגד קטנטן כמוני? לזה אתה זקוק?‬
‫- לעזאזל עם זה. אהרוג אותך במו ידיי. - מה? מה אתה...‬
‫כן.‬
‫אני חושב שלא הלך לך טוב במסדרון המחורבן ההוא.‬
‫ג'ורדן כיסחה אותך.‬
‫עטיתי מסכה מ-100 אחוז פוליאסטר. אי אפשר לנשום בה. הזעתי לתוך העדשות.‬
‫- גם ילד היה מכסח אותי. - זה תירוץ מפורט מאוד, לא?‬
‫אגרוף סופרמן!‬
‫חרא!‬
‫חרא. אנדרה! תעשה את הקטע של הסיידקיק!‬
‫המצאתי את כל העניין עם הסיידקיק שלך.‬
‫חשבת שאעזור לך?‬
‫אתה חושב שהייתי מעדיף שחקן חמדן, כפוי טובה‬
‫ומוערך יתר על המידה, על פני פעלולן?‬
‫פשוט חשבתי שיהיה כיף לטפח לך תקוות שווא לפני שתמות.‬
‫חרא! אתה תשבור לי את היד!‬
‫כן, יחד עם כל אחת מ-206 העצמות שבגוף שלך,‬
‫- ואז אני אוכל את התחת שלך. - ידעתי. ידעתי שאתה אוכל בתחת.‬
‫- אדקור אותך. - סכין יפה.‬
‫מה תעשה איתה? אתה תפגע בי איתה?‬
‫לא. אבל היא תפגע.‬
‫חרא.‬
‫פגעת בו. טוב.‬
‫לעזאזל.‬
‫אוקיי, היי, היי.‬
‫תסתכל עליי, עיניים.‬
‫אתה בסדר.‬
‫צמא.‬
‫אתה מה?‬
‫רק צמא.‬
‫נביא לך משהו לשתות.‬
‫זרקת סכין על הראש שלו.‬
‫לא ידעתי מה לעשות. התכוונתי לפגוע לו בכתף.‬
‫איך כיוונת לכתף שלו? הוא בגודל של האח הזו, לעזאזל.‬
‫זה הוא.‬
‫הוא ער. זה סימן טוב. זה טוב. הוא בסדר. הוא בסדר.‬
‫- על מה את מדברת? "הוא בסדר"? - טוב, הוא...‬
‫הוא זומבי דפוק! מה זאת אומרת, "הוא בסדר"?‬
‫אלוהים, הוא ייכווה.‬
‫הוא יחטוף כוויה ביד או משהו.‬
‫זה כבר לא הדבר הכי גרוע שיקרה לו.‬
‫- זה נכון. - היי.‬
‫- היי, הינה הוא. - היי.‬
‫מה שלומך, בן אדם? אלוהים אדירים.‬
‫- הוא... - הוא בסדר.‬
‫- הוא רק מנמנם. - הוא לא מת. הוא בסדר.‬
‫- הוא בסדר? - כן.‬
‫רגע, איפה אנדרה?‬
‫איפה הילד המתוק שלי?‬
‫אל תדאגו, כי מצאתי אותו.‬
‫סליחה. עשיתי פדיחוש.‬
‫נתפסתי.‬
‫חשבתי ששמעתי את קולך, אבל זה לא היה קולך, אלא קולו.‬
‫- אני סיידקיק נוראי. - שתוק!‬
‫- אני אשתוק. - שתוק!‬
‫אם תפגע בשערה אחת מראשו של בני, אני נשבעת באלוהים.‬
‫בן זונה, אני אחתוך אותך מהסנטר עד הביצים.‬
‫- מי את בכלל? - אימא שלי. אוהב אותך, אימא.‬
‫אם אמות, אוהב מגן עדן.‬
‫- מה לעזאזל אימא שלך עושה פה? - אני פה לתמיכה,‬
‫- ואני אוהבת אותו. - אני אוהב אותך, אימא.‬
‫אבל אני אזיין לך את הצורה! נראה אותך!‬
‫- אימא. - אוהבת אותך.‬
‫איך זה שאין לכם אקדחים?‬
‫- כי לא באנו להרוג אף אחד, דאג. - האומנם?‬
‫אז איפה מר 206?‬
‫הוא... מכין ארוחת בוקר.‬
‫זו בדיחה מבחינתך?‬
‫זו בדיחה מבחינתך.‬
‫- סתום את הפה. למה לעזאזל אתה בוכה? - אני מרגיש שאתה עצוב...‬
‫האיש הזה היה המדריך הרוחני שלי.‬
‫הוא היה המוזה שלי. הסלע האיתן שלי.‬
‫ב-2003, במשך תקופה קצרה,‬
‫כשהייתי מבולבל לגבי המיניות שלי, הוא היה המאהב שלי.‬
‫- נשמע כמו... - סתום את הפה.‬
‫- אל... - היי, תקשיב לי.‬
‫- דאג, אנחנו מצטערים על האובדן שלך. - כל כך מצטערים.‬
‫אנחנו מצטערים.‬
‫אתם מצטערים?‬
‫אז אתם חבורה של חכמולוגים.‬
‫כבר חשבתי שהרגתי את כולכם במשרדים הארורים האלה.‬
‫בסדר, דאג.‬
‫דאג, תקשיב לי. אל תפגע בו, בן אדם.‬
‫- אתה שומע? אל תפגע בו. - כי פתאום אכפת לך?‬
‫פתאום יש לך לב, איש הפח?‬
‫לא אכפת לך מכלום.‬
‫האיש הזה הוא לא יותר מאשר עובד שלך.‬
‫מה שאומר שאפשר להשליך אותו לפח, נכון?‬
‫זה לא נכון. האיש הזה הוא ההפך המוחלט מזה.‬
‫- אנדרה בן 34. - שלושים וחמש.‬
‫- הוא שמאלי. - ימני.‬
‫- הוא מפחד מעקרבים. - אני מת על עקרבים.‬
‫- הוא זכה בתחרות איות בכיתה ו'. - מקום רביעי.‬
‫הוא שינן כל שורה מ"מסיבה פרועה", של קיד וגם של פליי.‬
‫- אתה עשית את זה. - עשיתי את זה. זה אני.‬
‫אנדרה הוא האדם היחיד שלא אוכל לחיות בלעדיו.‬
‫אני איתך עד המוות המתוק.‬
‫למרות שקיוויתי לקצת יותר מתוק, ולפחות מוות.‬
‫- אני חושב שאמות די בקרוב. - מספיק.‬
‫- טוב, מספיק. אני אשתוק. - דאג, תפסיק.‬
‫אתה אפילו לא רוצה אותו. אתה רוצה אותי. אני זה שפישל.‬
‫אני זה שנפטר ממך‬
‫כמו האשפה של יום שלישי, והשאיר אותך בצד המדרכה.‬
‫בלי למצמץ. אני עשיתי את זה. אתה רוצה אותי. לא אותו.‬
‫אז שחרר אותו. שחרר אותו וקח אותי.‬
‫זה מה שאתה רוצה? שאשחרר אותו?‬
‫- תגיד שוב. - אני רוצה שתשחרר אותו.‬
‫- אימא, מה איתך? - בבקשה, שחרר אותו.‬
‫- לשחרר אותו. - שחרר אותי.‬
‫- שאשחרר? - זה יהיה נחמד.‬
‫כולם אומרים לי לשחרר אותך. כדאי שאשחרר אותך.‬
‫- אימא, אשחרר אותו. - תודה.‬
‫תסתכלי טוב טוב. את מסתכלת?‬
‫- תודה. - תעוף...‬
‫- חרא. - לא!‬
‫הוא שחרר. הוא פשוט שחרר.‬
‫- ועוד איך שחררתי אותו. - דאג, זה נגמר הרגע.‬
‫זה בסדר גמור מבחינתי, גמדון.‬
‫אז נעשה את זה בדרך הקשה. בן זונה.‬
‫תפסתי אותך.‬
‫מותק. התינוק שלי חי.‬
‫- הוא חי. - הוא חי.‬
‫- אני בסדר. - אתה בסדר.‬
‫אני בסדר. האמת שהשולחן בלם את הנפילה שלי.‬
‫ראית אותי? זו הייתה הנפילה שלא יצא לי לעשות ביער.‬
‫- זה היה למענך, קווין. - בוא נקים אותך.‬
‫אני אוהב...‬
‫- בזהירות. - חייבים לתפוס אותו... אלוהים!‬
‫מה קרה? מה יש?‬
‫- שום דבר. - חתיכה קטנטנה מהשולחן, פשוט...‬
‫- איזה חלק? - אל תיגע בזה!‬
‫- מה קרה? אני רוצה לדעת. - אל תיגע בזה.‬
‫זה כלום... שום דבר רציני. זה שבב קטן, זה בסדר.‬
‫תביאו את הפינצטה. בואו נוציא אותו. למה אתם מעכבים אותי? תוציאו אותו.‬
‫- די להתעסק עם זה. - די.‬
‫בואו ניקח אותו לבי"ח.‬
‫אני מרגיש שיש לי משהו בכליה, נכון?‬
‫- וכשאני הולך... - מותק, קדימה.‬
‫בסדר, אלוהים.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫התקנתי פה אורות מותאמים אישית אבל לא היה לך זמן ללמוד להשתמש בהם.‬
‫כל השנים האלה הייתי הפעלולן שלך, קווין.‬
‫קחי אותו לביה"ח, אימא. ג'ורדן, בואי.‬
‫בסדר, תיזהר. קדימה, מותק, תעזור לי.‬
‫אתה מבין, קווין, זה לא רק שהייתי צריך ליפול,‬
‫ולחטוף בעיטות בפרצוף, ושהציתו אותי.‬
‫זה לא כל מה שעשיתי כדי שתיראה טוב.‬
‫אתה זוכר את "יחידת הצדק חלק 2"?‬
‫החלטת להעלות 14 ק"ג בשביל התפקיד.‬
‫זה אומר שגם אני הייתי צריך להעלות 14 ק"ג, קווין.‬
‫יש לי טרום סוכרת, חתיכת מניאק אנוכי. כמעט שקעתי בתרדמת.‬
‫טוב, היי, דאג. תירגע. בסדר?‬
‫- אני מצטער. עשיתי טעות... - תסתום את הפה.‬
‫אימא... לא, אימא, לא. אני לא יכול לעזוב.‬
‫לא אתן לך למות. אני לא אאבד אדם נוסף.‬
‫אימא, תקשיבי, בסדר? תסתכלי עליי.‬
‫אני יודע שהיית רוצה להציל את אבא.‬
‫- כן. - אני יודע. אני יודע.‬
‫אבל זה שונה. אני לא סתם העוזר של קווין.‬
‫אני הסיידקיק שלו.‬
‫ואת רוצה לדעת מה הכלל הראשון של הסיידקיק?‬
‫- לא להזיק? - לא, אלה רופאים, אימא.‬
‫הכלל הראשון של סיידקיק הוא שאין סיידקיק.‬
‫זה "מועדון קרב", אימא. את יודעת את זה. זה עם בראד פיט ואדוארד נורטון.‬
‫אז תספר לי.‬
‫טוב, תקשיב לי, ותקשיב היטב.‬
‫כשהייתי סיידקיק, תמיד קינאתי‬
‫בשחקן הראשי ובכל התהילה שזכה לה.‬
‫ואמרתי לעצמי, דאג, שכשאהפוך לשחקן ראשי,‬
‫אזכה באותה תהילה. רציתי בה. רציתי לטעום ממנה. וכך קרה.‬
‫אבל כשטעמתי ממנה, התמודדתי עם זה לא טוב. הייתי אנוכי. הייתי טיפש.‬
‫ועכשיו אני מבין עד כמה אני זקוק לכפר שלי, ודאג, אתה חלק מהכפר הזה. בסדר?‬
‫אני זקוק לך. אני זקוק לך, לעזאזל.‬
‫תן לי הזדמנות לפצות אותך.‬
‫תן לי הזדמנות להוכיח לך שזה מה שאני רוצה.‬
‫שאני רוצה אותך. שאני זקוק לך.‬
‫אולי אתן לך הזדמנות למצוץ לי?‬
‫אני חי כמו מלך. אני באחוזה המחורבנת שלך.‬
‫אני גר כאן. יש לי את הקריירה שלך.‬
‫הסוכנים שלך אוהבים אותי.‬
‫הם מתים עליי. הם השיגו לי תפקיד בסרט והכול.‬
‫- צ'אקי ב"משחק ילדים". - הסכמת לזה?‬
‫לך אחורה לפני שאשסע את השפה שלך.‬
‫והצטרפתי לסרט החדש של וודי אלן.‬
‫אני כבר מת לראות את הכותרות.‬
‫לא, לא, לא. קדימה, קדימה. קדימה, תתעורר, תתעורר.‬
‫מה קורה פה?‬
‫אני חושבת שעמדת לנסות לשכנע אותי‬
‫שלמרות שהשתפדת על חתיכה גדולה מרהיט יוקרתי,‬
‫אתה רוצה לחזור לשם ולהילחם באיזה מטורף,‬
‫שמבחינה פיזית מתעלה עליך בכל דרך אפשרית,‬
‫משום שאתה לא רק הסיידקיק שלו, אלא החבר הכי טוב שלו.‬
‫נכון מאוד.‬
‫אז למה לטרוח כל כך הרבה? השחקן השוודי? חדר העינויים?‬
‫את חושבת שגנבת זהות היא דבר קל?‬
‫את חושבת שקל לגנוב את פניו? טוב, יפהפייה, זה לא.‬
‫זה הרבה יותר קשה. נאלצתי לקחת את טביעות האצבעות שלו קודם.‬
‫אחרי זה, גנבתי את כל הסיסמאות שלך.‬
‫אחרי זה, גנבתי את טביעת הקול שלך,‬
‫ואת כל שאר הסודות שאתה מסתיר. הם שמורים אצלי היטב.‬
‫אז עכשיו יש לך כל מה שתצטרך כדי להיות קווין.‬
‫אפילו הסרת את השומה שלך, בן זונה חולני.‬
‫כן, הסרתי. אתה יודע למה? כי אני קווין הארט, אני קווין הארט.‬
‫יש לי כל הכסף בעולם, ורופאת העור הכי טובה בעולם.‬
‫כי אני קווין הארט.‬
‫ד"ר סנצ'ז לעולם לא תיגע לך ב...‬
‫- היא נגעה, בן זונה. היא נגעה! - חרא.‬
‫הינה, בוא לקבל סטירה.‬
‫- רגע! - מה?‬
‫אגרוף סופרמן!‬
‫לא, לא היום.‬
‫- אמרתי לך... - חתיכת בן זונה.‬
‫שלא סיימתי איתך.‬
‫כן, כן.‬
‫- יש לי את הגוף שלך. - אתה לא חייב, גבר.‬
‫- תן צ'אנס. - עכשיו...‬
‫- דאג, לא! - עכשיו אני רוצה את הנשמה שלך!‬
‫אל תיקח את הנשמה שלי.‬
‫אני אקח את הנשמה שלך... מה קרה לי?‬
‫מה לעזאזל עשית לי הרגע? חרא.‬
‫יבצע פעלולים בעצמו קווין הארט‬
‫- דקרת אותי בשכם. - היי, דאג סיים את תפקידו.‬
‫- החטפת לי יפה. - בן זונה!‬
‫רגע, אנדרה.‬
‫זו חתיכת העץ שנתקעה לך בצד?‬
‫סיידקיק לכל החיים.‬
‫אנדרה, היא הייתה אמורה לעצור את הדימום.‬
‫אמרתי לו שזה רעיון טיפשי, אבל האם הוא מקשיב לאימא שלו?‬
‫- אעשה הכול בשבילך, אחי. - היי, תסתכל עליי.‬
‫אתה הסיידקיק הכי טוב שראיתי.‬
‫תתקשרו למשטרה ותישארו עם דאג עד שיגיעו. טוב?‬
‫צריך לקחת אותך לבית החולים.‬
‫הפעם, אני אנהג.‬
‫האמת, שאני אנהג. אני אנהג.‬
‫ראיתי איך נהגת בפעם שעברה, אז אני חושב שאמשיך מכאן.‬
‫- למה שלא פשוט... - נפתור את זה.‬
‫אשתמש ברגליי ובידיי ותשב על ברכיי או משהו.‬
‫הוא בהלם. אני מחזיק אותך, חבר. שימו עין על דאג.‬
‫אני מחזיק אותך, חבר.‬
‫הייתי טיפש.‬
‫נתתי לאגו לנהל את ההצגה‬
‫ובכנות, יש לי מזל שאני חי.‬
‫- לשנינו יש מזל. - תזכיר לי למה הוא איתנו פה?‬
‫- כי הוא חלק חיוני בצוות שלי. - טוב.‬
‫- היי, סליחה על האיחור. - וגם היא.‬
‫וגם הם.‬
‫יופי. מי האישה המבוגרת?‬
‫את מדברת על האישה המהממת מאחור? זו אימא שלי.‬
‫- אימא, איך האוכל? - כל כך מבלבל.‬
‫- כן. - אבל אני מתה עליו.‬
‫אני עדיין לא בטוח מה התפקיד שלה.‬
‫אנחנו עדיין מנסים לפתור את הכול, אבל אני יודע שדרוש כפר שלם‬
‫כדי לתחזק את קווין הארט, והיא כפרית.‬
‫מה זה כפר?‬
‫וואו, קווין, אני חייבת לומר שבהחלט השתנית.‬
‫לא, אני רק לומד להעריך את האנשים החשובים ביותר בחיי.‬
‫טוב, זה אומר שאתה בעד "משפחת ג'פרסון 2"?‬
‫כן, אני רק צריך לבדוק קודם עם הפעלולן שלי.‬
‫הוא לא בכלא עכשיו?‬
‫נכון! כן, אני לא יודע... פרח מזכרוני.‬
‫שכחתי.‬
‫שכחת.‬
‫היי, סוהר! סוהר! שחרר אותי!‬
‫- תפסתם את האיש הלא נכון! - סתום את הפה!‬
‫אני קווין הארט!‬
‫תרגום כתוביות: רון ג׳וליאן‬
‫בקרת כתוביות מירן קראוס‬