HUOMIO: ALAIKÄISET OSALLISTUVAT SARJASSA RIKOLLISEEN
JA/TAI VAARALLISEEN TOIMINTAAN. KATSO HARKITEN.
JAKSOSSA KUVATAAN ITSEMURHA. SISÄLTÖ VOI JÄRKYTTÄÄ. KATSO HARKITEN.
SARJA ON TOSITAPAHTUMIEN INNOITTAMA, MUTTA SEN SISÄLTÖ ON OSITTAIN FIKTIOTA
TAI DRAMATISOITUA.
KERRONTA ON FIKTIOTA.
KAIKKI NIMET, TARINAT, ELÄMÄN TAPAHTUMAT,
TUOTTEET JA KOKONAISUUDET OVAT DRAMATISOITUJA EIVÄTKÄ VASTAA
TAI HEIJASTA TODELLISUUTTA.
Suutelitko prinsessaa, joka muuttui rupikonnaksi?
Usko pois. Olen yhtä järkyttynyt ja pettynyt kuin sinäkin.
Aivan. Uskon sinua.
Annoit kuitenkin minulle sanasi, senkin tollo.
Tunteilija häviää.
Ymmärrän kuitenkin petoksen tuottaman tuskan.
Kun luotettu ihminen onkin petturi, se on viiltävää.
Muistan, kun tulit äitisi kanssa etsimään töitä.
Olit yksi muiden joukossa.
Juampi kuitenkin piti sinusta heti.
Teistä tuli veljiä.
Minulla on paljon syitä tuntea, että olet kuin oma poikani.
Minä rakastuin Angieen.
En kuitenkaan pettäisi sinua enkä saattaisi Juampia vaaraan.
Kuten sanoit, hän on veljeni.
-Olette kaikki minun perhettäni. -Rauhoitu. Emme ole oikeussalissa.
Minulla on sinulle tehtävä.
Otin sinuun yhteyttä, koska olet yksi harvoista, joihin luotan.
Luis Alfonso.
-Kyllä. -Hän on keltanokka.
Menette yhdessä.
Tässä on teille uudet henkilöpaperit.
Tehtävä on tärkeä.
KOLUMBIAN TASAVALTA HENKILÖKORTTI
Saatte myös hiukan lomaa.
Tarvitsen todisteita napatakseni kusipäät…
TARKASTUSKORTTI JULIO SAENZ
…jotka juonivat minua vastaan.
Menette samaan lentokoneeseen
ja äänitätte salaa kaiken, mitä he puhuvat.
Kiitos paljon, pomo. Voit luottaa meihin.
8. EI PALUUTA
Näetkö? Sanoin jo aiemmin. Älä kerro sitä hänelle.
Päivää.
Tuntuu kuin hän ei olisi lähtenyt kotoa. Onpa noloa.
Todella noloa.
Mitä nyt?
Mikä hätänä?
Tuntuu oudolta sulautua massaan.
Oudompaa kuin elämä henkivartijoiden kanssa?
Paljon oudompaa.
Tai neuvotteleminen henkiinjäämisestä?
Elämme siten kuin voimme, äiti.
Me kasvoimme siinä ympäristössä. Katso meitä nyt.
Olemme tuntemattomia. Se on outoa.
Täällä olemme Marroquín Santosin perhe.
Meillä on ongelmia kuten kaikilla muillakin.
Ei kuitenkaan yhtä paljon kuin kotona.
Alkakaa päättää, millaista elämää haluatte elää.
Tämä näyttää herkulliselta.
Mitä tämä on?
-Chinchulínia. Voitteko uskoa? -Herkullista.
Hän on tottunut siihen, että äiti tekee kaiken.
Pihvi oli herkullinen.
Todella hyvä. Palaan tänne vielä.
Toki. Mene vain ostamaan.
-Popcorniako? -Haluatko sinä?
Haluatko yhden? Saisinko kaksi, kiitos?
Kiitos.
Kyllä, tämä.
Alttarit ovat loppujen lopuksi pyhimyksille.
Ja nyt kai myös pyhälle Michaelille.
-Juan Pablo Escobar Henao, Franca. -Hauska tavata.
Hei, Andrea vastasi minulle!
"Hyvä Juampi, minäkin olen ajatellut sinua paljon."
"Mutta vain päivisin, koska nukun öisin."
Olen miettinyt usein, miten isäni ajatteli tarinan loppuvan.
Jos hänen tärkein tavoitteensa oli suojella perhettä,
miksei hän vain lopettanut väkivaltaa, kun siihen oli mahdollisuus?
En saa koskaan näitä vastauksia.
Ne saavat minut tuijottamaan sietämättömän tuskan syövereihin.
Dorado?
Hiton harmillista.
Miksi nämä rahat on kätketty taloon?
-Etkö ole samaa mieltä? -Katso meitä.
Piileskelemme kuin rotat.
Heikkoina. Nurkkaan ajettuina.
Me toivumme tästä vielä. Meistä tulee jälleen kuninkaita.
Vielä yksi asia. Mitä teemme Juampin suhteen?
Hän on puhunut Rodrista jo jonkin aikaa ja kysynyt, mitä hän oikein puuhaa.
Meidän pitäisi kertoa hänelle totuus.
Kuten pomokin tekee. Suorat sanat.
Emmekö jo ole kertoneet?
Valehtelemmeko muka? Eikö Pablo antanut Rodrille tehtävän?
Tiedät, että tilanne on nyt erilainen.
Vai mitä?
Rodri, missä olet? Milloin palaat?
Hoidan vain pikku homman, prinssi.
Älä huoli. En lähde kauas, joten palaan pian.
Halusin kuitenkin hyvästellä sinut.
Soitin isoäidillesi, ja äitisi sanoi, että olet karjatilalla.
En uskonut tavoittavani sinua, mutta minua onnisti.
Olen Doradon ja Lagañan seurassa.
Lopeta puhelu! Laske luuri heti!
He veivät paljon osia moottoripyöristä.
Autatko kokoamaan ne, kun palaat?
Varmasti.
En sano tätä kaitsijanasi vaan veljenäsi. Kuuletko?
Lopeta puhelu oikeasti. Tuo on vaarallista.
-Turvallista matkaa, veli. -Puhutaan, kun palaan Calista.
Calistako? Miksi lähdet sinne?
Tiedät, että puhelun oli loputtava.
Méxicon-lennon matkustajat, siirtykää portille numero kaksi.
PRESIDENTTIEHDOKAS CALIIN VIIKONLOPPUNA
Kiitos.
Pelästytit minut. Mikä hätänä, Rodri?
Ei mikään.
Mitä, oletko neitsyt? Etkö ole tehnyt tällaista ennen?
Totta puhuen tämä on ensimmäinen lentoni.
Se todellakin näkyy. Paskot housuihisi.
Turpa kiinni, mulkku.
Enkä pasko.
Tai ehkä hiukan.
-Aviancan lento numero 55 Caliin… -Tule.
-…on valmiina lähtöön. -Mennään.
-Toki, autan… -Peräänny.
Kannat laukkusi. Minä kannan omani. Tämä on painava.
En haluaisi, että väsähdät.
Lämmitän pitsat. Kylpyhuoneen putki muuten
vuotaa yhä.
Rasittavaa. Soitan putkimiehelle huomenna.
Korjaan sen kunnolla syötyäni.
-Mitä? -Soitan kyllä putkimiehelle.
Tiedän, ettei Juan Pablo tekisi mitään, mutta Sebastian voi tehdäkin.
Tässä sitä taas ollaan.
Tule, kulta. Ota tämä, niin minä hoidan tuon.
Selvä.
Buenos Aires tarjosi paljon uusia kokemuksia.
Minusta oli tullut piileskelyn ekspertti, vaikka se ei ollut tarkoitus.
Kulta.
Kerro minulle totuus.
Kaipaatko vanhaa elämääsi?
Tavallisen elämän kohtaaminen oli haaste, joka laukaisi pelon ja epävarmuuden.
Tule tänne.
Tajusin, miten eristyksissä olin elänyt.
Rehellisesti sanottuna…
kaipaan perhettäni kovasti.
Muuta en oikeastaan kaipaakaan.
Tarkemmin ajateltuna elämämme oli kuin toimintaelokuvaa.
Se on totta.
Oletko nähnyt Manuelaa?
Hän on onnellinen.
Hän ei voinut ennen viettää aikaa ikäistensä kanssa, ja katso häntä nyt.
Hän on tavallinen tyttö.
On ilo, että voin olla tässä mukana.
Elää tavallista elämää.
Pelkään joskus, että kaipaat vanhoja aikoja.
Kaipaatko sinä?
Tuota noin…
Täällä on tietysti mukavaa, rauhallisempaa ja muuta.
En kuitenkaan tiedä.
Tuntuu, että jokin siitä elämästä seurasi minua.
Tunne siitä, että joku on aina kannoillamme.
Eikä. Katso minuun.
Meitä ei tunneta täällä.
Se on meille parasta.
Hei, Rodri.
Älä tuijota. Muuten herätät epäilykset.
Tässä sitä ollaan.
Tiedätkö mitä? Pidän sinusta kovasti.
Saat pikku lahjan.
Ole hyvä.
Ensimmäinen matka.
Yksi sinulle, yksi minulle.
-Autan teitä laukkunne kanssa. -Ei, kiitos.
-Laitan sen istuimen alle. -Kuten haluatte.
-Pitäkää se siellä koko lennon ajan. -Selvä.
Entä te? Voinko laittaa laukkunne hyllylle?
Iltapäivää, hyvät matkustajat. Tässä koneen kapteeni.
Tervetuloa lennolle Calin kaupunkiin.
Lähdemme parin minuutin kuluttua. Paljon kiitoksia.
LENTO-ONNETTOMUUS EI ELOONJÄÄNEITÄ
Eloonjääneitä ei ole löydetty.
Lento lähti Bogotásta Caliin klo 7.13.
Se alkoi menettää nopeasti korkeutta vain viisi minuuttia lähdön jälkeen.
-Se hajosi kahteen osaan… -Oliko kone menossa Caliin?
Jukoliste, se oli menossa Caliin!
-Siltä kuulostaa. -He sanovat niin…
Oliko Rodri koneessa?
-Mitä tapahtui? -Äiti, Rodri oli koneessa!
Mitä tarkoitat? Rodriko?
Eikä, paskiainen. Mitä helvettiä joriset?
-Miksi Rodri lähtisi Caliin? -Hän kertoi minulle!
Kyse on mahdollisesti terrori-iskusta,
sillä yhden matkustajan piti olla
presidenttiehdokas César Gaviria.
Lähteet ovat kuitenkin vahvistaneet, ettei hra Gaviria ollut koneessa.
On herännyt kysymys Pablo Escobarin osallisuudesta turmaan.
Oliko pommi isän tekosia?
-Ei. -Oliko se?
-Tappoiko isä Rodrin? -Ei, hän oli…
Juan Pablo! Tule takaisin!
Oliko se Pablo?
Vahtikaa poikaa.
Mitä, paskiainen?
Pikku pomo!
Perhana. Mukava nähdä sinua, Juampi, senkin tollo.
Pelästyimme kovasti.
-Häipykää. -Mitä?
Olette paskiaisia kuten isänikin.
Älä sano noin.
Tiedät, että isäsi toimii perheen hyväksi. Teistä huolehditaan.
Hän tappoi parhaan ystäväni ja muita.
Rodri ei ollut viaton.
Hän tiesi, mihin ryhtyy. Valintoihin oli syynsä.
-Rodri ei mokannut. -Kylläpäs.
-Rodri oli viaton. -Hän mokasi!
-Siksi, että hän oli Angien perään. -En usko sinua.
Jos tuo on totta,
isälläni ei ollut oikeutta päättää, kuka kuolee.
Olet oikeassa. Kävellään autolle ja jutellaan.
Minne, mulkero?
Totteletteko te nynnyt isääni aina?
Vaikkette ole samaa mieltä? Olette pelkureita. Oikeasti!
Niinkö ajattelet?
Et tiedä puoliakaan. Rodri oli myös meidän ystävämme, joten…
Ystävät eivät tapa toisiaan.
Rauhoitu.
-Häivytään. -Haluan nähdä isäni.
Se on liian vaarallista.
En välitä paskaakaan. Toimikaa!
Minäkään en välitä. Ei onnistu!
Muuten isä ei näe minua enää koskaan.
Älä nyt. Dorado, senkin laiskuri.
Katso kulmalle.
Olkaa hyvä.
Hyvä on, mutta mennään autoon.
Vai lähdemmekö kaikki kolme vankilaan Yhdysvaltoihin?
Mitä helkkaria?
Siirry sivuun tarkastusta varten. Kiitos.
-Haloo? -Juan Pablo Escobar?
Ei, soitit väärään numeroon.
-Haloo? -Älä laske luuria. Kuuntele minua.
Jätä minut rauhaan. Älä soita enää.
On ikävää, että vitsailet vain, koska olemme kolumbialaisia.
-Älä soita enää. -Tunnistan sinut.
Tulit Kolumbiasta äitisi, siskosi
ja tyttöystäväsi kanssa eri nimillä. Sebastián.
Kuka olet?
Se on mennyttä. Olemme maksaneet velkamme.
-Puhutaan kasvotusten. -Miksi?
Mieti asiaa. Ehdotan, ettet kerro puhelusta muille.
No niin. Keskity.
-Vihdoinkin… -Vihdoinkin…
Päädyin yhä uudelleen tilanteisiin,
jotka halusin kohdata tahdonvoimalla.
Olin yrittänyt muuttaa perheeni kohtaloa vuosien ajan.
Rikkoa kierteen, jonka vankeja olimme.
Toin pyytämäsi Nápolesista. Ensiluokkaista tavaraa.
Sisälläni kantamani häpeä löytää kuitenkin aina tien takaisin.
Mitä katsot?
Laske ne alas. Eikä! Mitä sinulla on?
-Katso, kun heitän pisteen. -Minä voitan.
Katso minua. Vielä yksi!
Juan Pablo, älä huijaa.
Haluaisin olla hetken poikani kanssa, jos sopii.
Tähän on tultu. Mennään. Tehdään tämä.
Kuule. Joskus on tunnettava hiukan tuskaa, jotta voisi välttää suuremman tuskan.
Hiukanko?
Olet oikeassa. Joskus… enemmänkin kuin vain hiukan.
Suojellakseni perhettäni
olen valmis kärsimään niin paljon kuin täytyy.
Sinä et kärsinyt. Mitä sinä tiedät kärsimyksestä?
Me, jotka olemme lähelläsi, kärsimme.
Sanot haluavasi suojella perhettä, mutta katso itseäsi.
Tapoit ainoan ystäväni.
Vain hän välitti minusta oikeasti.
Se poika petti minut, sinut ja kaikki.
Meidätkö? Rodri oli ystäväni ja veljeni.
Hän halusi minulle hyvän elämän.
Vain sinä olet petturi.
Sinun on opittava, kuka on oikea ystävä ja kuka tavoittelee omaa etuaan.
Kaltaisillamme ei ole varaa olla luottavaisia.
-En ole kaltaisesi. -Mitä? Olet poikani.
Näytät minulta ja äidiltäsi.
En halua olla kaltaisesi.
Vihaan tätä elämää.
Kiss, Tina, Rodri…
Entäpä Angie?
Sinun takiasi minulla ei ole enää ystäviä.
Et ole koskaan lähellämme, koska pakenet jatkuvasti poliisia.
Miksi edes otat riskin tulla tänne? Vain minua tapaamaanko?
Kerrot minulle asioita, joista en välitä.
Äitisi olisi voinut olla siinä koneessa.
Sinun äitisi!
Olisitko tappanut perheesikin?
Poika, sota on sotaa.
Ne, joiden on kuoltava, kuolevat.
Raportit vahvistavat laajan tuhovoiman.
Viidensadan kilon pommi…
AUTOPOMMI DASIN PÄÄMAJAAN
…tappoi 72 ihmistä,
haavoitti 700:aa ja jätti kraatterin, jonka syvyys on neljä ja leveys 12 metriä.
Se tuhosi rakennuksen julkisivun
ja aiheutti vakavia vaurioita ympäröiviin rakenteisiin.
Lähteiden mukaan iskun kohde oli DASin johtaja. Hän ei vahingoittunut.
-Haloo? -Vastaatko minulle?
Kuule. Sinun ei kannata soitella enää.
Haluamme toimia oikein.
Haluamme jättää menneisyyden aaveet taaksemme.
Aaveita ei voi paeta. Älä pelkää. Tervehdi niitä.
Kysy niiltä, mitä ne haluavat.
Ihmiset voivat selvittää asiat puhumalla.
Hyvä on.
Mutta kirkkaassa päivänvalossa ja julkisella paikalla.
Olen pohtinut paljon elämää
ja valintoja, joiden kautta päädyin tähän.
Väkivalta oli päivittäinen rutiinimme.
Sen toteuttivat isäni ja hänen palkkamurhaajansa,
miehet, joista tuli kaitsijoitani ja ystäviäni.
Nauroimme ja unelmoimme yhdessä, mutta oli myös raakuutta.
Seis!
-Helkkari! -Sinut on saarrettu! Pudota ase!
Nuoruuteni oli jatkuvaa etsimistä
ja ponnistelua merkityksen löytämiseksi tämän hulluuden keskellä,
ihmisyyden löytämiseksi barbaarisuuden lomasta.
Haluan mieluummin haudan täällä Kolumbiassa
kuin sellin Yhdysvalloissa, senkin paskiainen!
He olivat kuitenkin myös tiukkoja opettajia.
Opin heiltä, ettei aito voima ole nyrkeissä ja luodeissa…
NAISILLENI
…vaan sinnikkyydessä pyrkiä eteenpäin olosuhteista riippumatta.
Opin myös, ettei rohkeus ole vain pelon puutetta
vaan päättäväisyyttä edetä pelosta huolimatta.
Minne menet, sekopää?
Vasikka olet sinä, senkin paskiainen.
Onko kaikki hyvin?
-Tarvitsetteko jotain? -Ei hätää.
Herra, olemme sulkemassa ovet.
Minä tavallaan kuolin silloin.
En ole sama mies kuin ennen.
Kuten sinun ja perheesi, minunkin oli aloitettava alusta.
Uusi henkilöllisyys.
Toisenlainen menneisyys.
Mutta totta puhuen…
mikään ei ole enää ennallaan.
Tein sen, mitä tein.
Se jää mieleeni ikuisiksi ajoiksi.
Tiedätkö, mikä pelottaa eniten?
Se, että uskon oikeasti tähän uuteen elämään.
Ajattelen, että väkivalta on mennyttä…
ja yhtäkkiä kaikki nousee jälleen pintaan.
Siitä ei voi päättää itse.
Tämä ei ole sinun syytäsi.
Valitsit kuitenkin, ettet seuraa isäsi jalanjälkiä.
Pelko säilyy. Samoin menneisyys.
On vain tehtävä oikeat valinnat tästä lähtien.
Sillä on merkitystä.
En voi poistaa isäni tekojen aiheuttamia kärsimyksiä,
mutta minulla on tehtävä.
Toimia rauhan puolesta ja osoittaa kunniaa hänen uhreilleen.
Minun tehtäväni on kirjoittaa erilainen tarina.
-Huomenta. Miten voit? -Huomenta.
Kaveri. Mitä kuuluu? Onko kaikki hyvin?
Hyvää. Kiitos lahjasta.
-Piditkö siitä? -Pidin.
Hienoa. Oletko valmis aamiaiselle?
-Hei, kulta. -Miten voit?
Kaikki hyvin.
Miten nukuitte?
TUNNUSTAMME HUUMEKAUPPIAIDEN UHRIEN SYVÄT KÄRSIMYKSET.
LISÄTIETOA ON SAATAVILLA KOLUMBIAN TOTUUSKOMISSION RAPORTISSA.
Käännös: Liisa Sippola