Du er den første kvinde på Månen.
Det vil give dig en vis beskyttelse.
At være den første hjalp ikke Gagarin.
Banen er inden for missionens parametre.
Giv ordren.
Luna 16, I kan indlede nedbremsning før indtræden.
Stjernebyen, her er Luna 16.
Automatiseret nedbremsning før indtræden starter kl. 08.07 UTC.
Varighed: 122 sekunder.
Stjernebyen.
Nedbremsning er næsten halvvejs.
Modtaget, Luna 16.
Stjernebyen, Luna 16 her. Nedbremsning gennemført.
Modtaget, Luna 16. Fortsæt med adskillelse.
Adskillelse påbegyndes om tre, to, en.
Adskillelse gennemfø…
Stadig fastgjort.
Den blev ikke adskilt.
Stjernebyen, vi har endnu en defekt forbindelsesbolt.
De har servicemodulet på slæb.
- Skrogets temperatur er kritisk. - Rolig.
Vi sendte dem ikke til Månen for at miste dem nu.
Kablet brænder over i atmosfæren.
Hvis ikke, er der andre, der får en statsbegravelse.
Vær nu ikke dum.
Staten betaler ikke for vores begravelser. Giv mig radioen.
Mine ørne, jeg garanterer jer,
at kapslen er lavet af det bedste titanium,
Sovjetunionen nogensinde har fremstillet.
Den skal nok holde, til kablet knækker.
Stjernebyen, flyvestillingen justeret.
Skrogets temperatur falder.
Luna 16, kan I bekræfte jeres bane?
Den er langt mere stejl end planlagt.
Hvor ender de så?
300… Nej.
450 km fra målet.
Den Midtsibiriske Højslette i nærheden af Bajkalsøen.
Redningshold, har I koordinaterne?
Lad os få noget luft.
Hvor længe er de mon om at nå frem til os?
Jeg henter signallyset i nødudstyret.
- Valja. - Hvad er der?
Tag pistolen.
Rør dig ikke.
Velkommen hjem, kammerat.
Lad mig præsentere viceformand Tarasov.
Sid ned.
Genkender De denne kvinde?
- Nej. - Virkelig?
Hun er Anastasia Belikova, den første kvinde på Månen.
I modsætning til Dem ved hun, hvordan man opfører sig til statens bedste.
Navnet Anastasia Belikova
tilhører ikke længere Dem, kammerat.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Den begrænsning havde De ikke på Månen.
Da oberst Raskova foreslog, at De overtog den plads på missionen,
som Deres forgænger efterlod, forsikrede hun mig om, at De forstod Deres rolle.
Ja, og det gjorde jeg.
Og alligevel sidder jeg her. Langt ude i Sibirien bag i en lastbil.
- Hvis der skulle ske noget lignende… - Det gør der ikke, oberst Raskova.
Det sværger jeg.
Godt.
Nu er det på plads.
Herfra tager De til flyvepladsen Ulan-Ude, og så bliver De fløjet til Stjernebyen,
hvor De forbereder Dem på paraden på Den Røde Plads.
Efter en kortvarig tur rundt i hjemlandet er planen at sende Dem til Paris
for at fejre Deres historiske bedrift foran verdenspressen
og som symbol på Sovjets moralske overlegenhed.
Men der er ét problem, vi skal have løst.
De kan ikke være idealet for den sovjetiske kvinde som enlig.
Jamen jeg er jo enlig.
Og derfor skal De giftes ved turens afslutning.
Giftes?
Er det nødvendigt?
Nægter De at samarbejde?
Nej.
Nej, nej.
- Jeg ved ikke. Jeg må tale med min far… - Deres far bliver underrettet.
Vi har allerede arrangeret det hele. Det bliver et smukt sovjetisk bryllup.
Tillykke.
Må jeg spørge, hvem jeg skal giftes med?
- Laver du sjov? - Hun er ung,
ser ikke værst ud og er desuden den mest berømte kvinde på kloden.
- Jeg vil da ikke giftes med hende. - Alle ungkarle i Sovjet
ville give alt for at være i dit sted.
Så spørg en af dem.
Du har jo ikke en anden på hånden, vel? Det er sundt for dig at stifte familie.
Centralkomitéen vil have hende gift med en kosmonaut.
Du er den eneste, der tilfældigvis også er ungkarl.
Hun er ikke min type.
Hun er mærkelig. Hun er…
Sasja, du er en dygtig pilot,
men der er en grund til, at du endnu har ikke fået en mission.
Jeg ved godt hvorfor.
Ikke alle dine problemer skyldes den tro, dine bedsteforældre havde for 50 år siden.
- Hvorfor så? - Du tager aldrig noget seriøst.
Du skal vise, at du mener det alvorligt med programmet.
Ved at gifte mig med en robot? Hvem er det så, der er grinagtig?
Tror du, jeg gerne vil bruge min tid på at føre par sammen, når jeg er under pres?
Er det det, jeg vil bruge tid på?
Jeg lærte for længe siden, at hvis man vil nå sine mål, må man også ofre sig.
- Er du klar til det? - Ja.
Det er ikke nu, du skal stejle, når du får ordrer. Tro mig.
Følg med mig.
- Oberst Raskova? - Luk døren.
Er der sket en udvikling i Berlin?
Er det fornuftigt at læse sagerne på mit bord?
Om forladelse, oberst. Jeg…
Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte på.
Stasi har pågrebet en mand, de mener er amerikansk kurer.
Ham med planerne for månebasen?
Jeg kan tale tysk, hvis det er til nogen hjælp.
De forvirrer mig, Irina Vasiljevna. De er tydeligvis ambitiøs, kreativ
og villig til at gøre alt for at nå Deres mål.
En person med de træk kan vise sig meget nyttig for tjenesten og for mig.
Jeg står til rådighed, hvor jeg kan, oberst.
Men kun til et vist punkt.
Fortsæt aflytningen af Valja og Tanja Mironov,
når de tager med kammerat Belikova på hendes tur til Paris.
Og aflyt vores nye turtelduer. Sørg for, at Belikova holder sig til reglerne.
Hun har vist sig at være upålidelig. De må være på mærkerne.
Når vi forlader Stjernebyen, er vi sårbare over for udenlandsk indblanding.
Forstået.
Undskyld, men tak, chefkonstruktør.
For hvad? Det er jo Dem, der skænker min te.
Ja, men De viste hele verden, hvad Sovjets kvinder kan.
Hun har ret, kammerat.
De fik hele verden til at misunde Sovjets kvinder. Vores koner plaprer løs om det.
Generalsekretær Brezjnev ved, at Deres enestående vision
var det, der gav os et forspring over for amerikanerne. Igen.
Vi har indkaldt Dem i dag, fordi han vil holde gang i det fremskridt.
Det er sød musik i mine ører.
Jeg har medbragt mine forslag til projekter efter månemissionen,
som stadig er en fase af vores operationer, men vi skal tænke større.
Vi skal blive ved,
hvis vi vil sikre os sejren over amerikanerne.
At sende en sovjetisk kosmonaut… Tak.
…til vores nærmeste naboplaneter…
- Til Venus… - Kammerat, med forlov.
Måske var noget af det her muligt, inden amerikanerne stjal planerne for Zvezda.
Månebasen er blevet kammerat Brezjnevs topprioritet.
Det…
…vil være en fejl.
Med al respekt.
Men kammerat Brezjnevs ønsker er meget klare.
Han lader ikke amerikanerne få en månebase før os ved hjælp af vores egne planer.
Hvad er det, De beder mig om?
Vi vil have Dem til at fremrykke opsendelsen af Zvezda.
Kan den være klar til markeringen af faldskærmstroppernes dag?
Det er om få måneder.
Vi er over et år fra at være klar med de nye planer for månebasen.
For ikke at tale om, at vi end ikke har fundet vand på Månens overflade.
De får alt det, De har brug for. Penge, ressourcer, mandskab.
- Bare ikke tid. - Undskyld, men det er absurd.
Det er absurd.
Jeg vil lige så gerne slå amerikanerne som alle andre her, men at opsende så tidligt?
Det er at sende de mænd og kvinder i døden.
Vi har uindskrænket tro på Deres evne
til at give generalsekretæren det.
De er vores mest værdifulde ressource.
Hvad er de seneste planer for kammerat Belikovas rundrejse?
Chefkonstruktør?
Kammerat Belikova.
Har De et øjeblik?
Det lader det til, ja.
Jeg…
…håbede på, at jeg kunne melde mig frivilligt til besætningen på Luna 17.
Så De kunne godt lide at være deroppe?
Det var det bedste øjeblik i mit liv.
Vi er alle meget stolte af Dem.
Men indtil videre må De fokusere på den forestående mission.
Er De klar til rundrejsen?
Jeg frygter den ærligt talt.
Leonov nød sin tid i rampelyset.
- Jeg er ikke som Leonov. - Det ved jeg godt.
De minder mig om Jurij.
Han havde også chancen for at afbryde på Vostok 1,
men ligesom Dem satte han alt på spil for missionen.
Ligesom ham skal De nok lære at elske bevågenheden.
Kommer De med os til Paris, chefkonstruktør?
Jeg har…
…forbud mod at forlade Sovjetunionen.
- Virkelig? - For min egen sikkerheds skyld.
Som de siger.
Hav De en god rejse, kammerat Belikova.
- Gør os stolte. - Tak.
Hvor skal du hen?
De mennesker, jeg arbejder sammen, skal ud på en rejse. Så jeg skal også rejse.
Jeg hørte Natalja tale i telefon.
Hun sagde, hun ikke må sige noget, når du er der, fordi du arbejder i bygning 12.
Hun er bare misundelig, fordi hun ikke selv arbejder der.
Kom så.
Slukker du fjernsynet?
Rekordstore forsamlinger strømmede til i vort fædrelands hovedstad,
og nu fortsætter kosmonaut Anastasia Belikova sin rundtur
til hovedstæderne i de Socialistiske Sovjetrepublikker.
Overalt får hun en hjertelig modtagelse af arbejderne i USSR.
Hun skal snart giftes med en anden kosmonaut,
og sammen tager parret til Paris
for at fejre hendes bedrift foran verdenspressen.
Bonjour.
Hej!
En hilsen fra Moskva.
Her er fantastisk.
Endnu bedre, end jeg havde troet.
Op med humøret.
De er troppet op for at se dig. Se bare.
Anastasia!
Vi skal være heldige, hvis vi kan færdigbygge Zvezda på 15 måneder.
Hvordan skal vi gøre det på rekordtid?
Vi slog ikke amerikanerne ved at gå med livrem og seler, så hvorfor gøre det nu?
Men N-1 har knap nok kraft til at opsende de nuværende månemoduler.
Hvis vi føjer mere til, kan vi slet ikke opsende.
Vi er slået tilbage til start.
- Hvorfor er du altid så negativ, Rem? - Realisme er ikke negativitet.
- Jeg er bare… - Hvad med noget oppusteligt?
Vi…
Vi bruger oppustelige rum til at udvide landingsfartøjets boligområde
ligesom luftslusen ved Leonovs rumvandring.
Hvis de pustes op efter landingen,
kan vi stadig følge den samme protokol for landingen.
Skal vores månebase være et telt?
Vi kan ikke nå andet.
Missionen kræver tre personer.
To på overfladen og en, der bliver i kredsløb.
Man skal stadig få plads til dem
i det nuværende fartøj, som er bygget til to personer,
men man kan starte med det og se, hvor det fører hen.
Spændende idé.
Men klokken er mange.
Lad os…
…tage hjem og få noget søvn. Så mødes vi igen i morgen tidlig.
Skift tøj til receptionen, hvor De møder verdenspressen.
Vi flyver til Moskva i morgen tidlig, så De kan nå brylluppet i Rostov.
Der er avisudklip fra Moskva.
- Kammerat Kalinskij, jeg… - Skynd Dem. De skal gøre et godt indtryk.
- Hvad laver du? - Ikke noget.
Jeg beundrer bare parfumeflasken.
Hold dig fra den.
Det er jo gaver. Hvad skal de ellers bruges til?
De kan lugte den på dig.
De vil tro, du er blevet forført
af det parisiske luksusliv.
Jeg bliver jo forført af det parisiske luksusliv.
Måske lytter de med.
Jeg tager parfume på!
De er da ligeglade, Valjusj.
Nu morer vi os i aften.
Oberst Raskova.
Har du set, Valjusj? Du, der var så bekymret.
Vi kan jo følges til receptionen.
Jeg skal være færdig her.
Tag af sted uden mig.
- Jeg går derned med Anastasia. - Nej, skat, jeg venter.
Det er helt fint.
Godt.
Men skynd dig.
Har vi en mikrofon i elevatoren?
Nej, oberst.
- Undgår du mig? - Jeg er sammen med min mand.
Du dufter dejligt.
Hold op.
Lad os stikke af i aften. Jeg har hørt om en klub i nærheden, der spiller den musik…
Jeg skal ingen steder med dig, Sasja.
Handler det her om Anastasia?
- Jeg havde ikke noget valg. - Det ved jeg godt.
Hvad er du så sur over?
Det er dig, der rent faktisk er gift.
Ja, det har du ret i.
Måske var det her det, vi begge to havde brug for.
Det mener du ikke.
Kammerat Belikova, hvordan har hun klaret rundturen indtil videre?
Glimrende.
Hun har ikke vist nogen tegn på den problematiske adfærd, der var på Månen.
Tag Deres frakke.
- Hvor skal vi hen? - De sagde, at De taler tysk.
Nu kan De drage nytte af Deres uddannelse.
Tyskland?
Kureren har ikke røbet, hvem der gav ham planerne for månebasen.
Jeg er blevet træt af Stasis inkompetence.
Hvad med kammerat Belikova?
Golitsyn kan passe Deres tjans, mens De er væk.
Fart på. Vi skal nå et fly.
Kære venner…
Mine damer og herrer,
lad os sammen vise vores taknemlighed over for Anastasia Belikova,
der er kommet her, så vi kan fejre hendes fantastiske bedrift.
Presse fra hele verden er her i aften sammen med det franske folk
for at hylde den første kvinde på Månen.
Sikke et cirkus.
- Hvordan mon Jana havde taklet det her? - Hun havde erobret Frankrig på én dag.
Hej, skat.
Hvordan går det med forlovelsen? Er I forelskede?
Næppe.
At være i selskab med hende er ren tortur.
Så ligesom et ægteskab.
Anastasia!
Undskyld. Jeg må gå nu.
Undskyld.
- Chefkonstruktør. - Godaften, kammerat Nikulov.
Undskyld, chef.
Må jeg komme ind?
Værsgo.
Det beklager jeg. Venter De nogen?
Nej.
Jeg ved godt, at Fjodorov er…
Er…
Forbudt.
Hvad kan jeg hjælpe med, chef?
Under Luna 16
hvordan vidste De så, at S-båndantennen var inden for Anastasias rækkevidde?
Jeg havde memoreret planerne.
Men vi flyttede jo antennen under den endelige montering.
Ja, og jeg læste de tekniske rapporter, der kom fra Bajkonur.
Det er tusindvis af siders dokumentation. Det er…
Jeg har masser af tid.
Ja.
Det er en dejlig aften, Sergej.
Skal vi gå en tur?
Nogle gange ville jeg ønske, jeg aldrig var taget derop.
Hvad mener du?
Når man står på overfladen…
…er der ingen lyd.
Kun stilhed.
Endelig kunne jeg trække vejret.
Min bedstefar sagde altid…
…at når Gud vil forbande dig, gør han dig glad.
Skal vi smutte herfra?
Hun blev svimmel af champagnen.
Jeg følger hende hen til værelset.
Hvor skal vi hen?
Denne vej!
Sig, han godt må gå.
Tak. De må gerne gå.
De skal oversætte det, der bliver sagt, meget nøjagtigt.
Der må ikke være tvetydige formuleringer. Forstået?
Ja.
Spørg. om han kæmpede i Den Store Fædrelandskrig.
Kæmpede De i Den Store Fædrelandskrig?
Jeg var ved fronten ved Kursk.
Han var ved fronten ved Kursk.
Sig, at vi måske har mødt hinanden før.
Hun siger, at De måske har mødt hinanden før.
Lad os håbe, det går Dem bedre denne gang.
Chef.
Kom.
Hvad er det?
Genfærd…
…af tidligere missioner.
Voskhod.
Vostok.
Sojuz.
Men vi kan vække dem til live igen.
Ligesom Fjodorov sagde.
Udødelighed, Sergej.
At besejre den sidste fjende.
Brezjnev og komitéen går kun op i at sætte flag på Månen
og slås om nogle håndfulde jord.
Hvis vi i sandhed
vil udvide vores forståelse af universet,
af uendeligheden, af udødeligheden…
…så må vi ikke stoppe der.
- Venus. - Ja.
Men Brezjnev?
Med tiden kan han overbevises om at se det store billede.
I mellemtiden må vi arbejde videre i al hemmelighed.
Kun nogle få udvalgte må vide, hvad vi foretager os her.
Hvordan skal vi overhovedet… Sådan et foretagende kræver enorme ressourcer.
De giver mig det, jeg vil have,
så længe de tror, det er til månebasen.
Der må da være mere erfarne ingeniører, som De hellere vil inddrage i det her.
- Jeg er ikke et oplagt valg. - Undervurder ikke dig selv, Sergej.
Du har lidenskab.
Og en fleksibel tankegang.
Men inden du siger ja,
skal du forstå, at du handler i strid med direkte ordrer fra Centralkomitéen
og misbruger statens ejendom.
Konsekvenserne kan være…
…temmelig voldsomme, hvis det bliver opdaget.
Hvornår går vi i gang?
Nu.
Jeg tror, det er her.
Hvad sagde jeg?
Kom nu.
- Sasja! - Jeg kan ikke høre dig. Beklager.
Stasia.
Her.
- Sasja, jeg tror, det er en dum idé. - Én drink.
Hvis du vil gå, følger jeg dig tilbage, så Arkadij kan putte dig.
Valja, har du set min parfume?
Valja?
- Valja? - Jeg tænker hele tiden på,
at det skulle have været Jana, der blev hyldet i aften. Det fortjente hun.
Hun var noget særligt.
Det vidste vi fra dag et af træningen.
- Det er som… - Hør nu. Du er en god mand.
Det var derfor, jeg faldt for dig. Men du kunne ikke gøre noget.
Væk. Gør plads.
Anastasia, den er til dig.
Hele aftenen har jeg forsøgt at komme til at tale med Dem.
Normalt ville jeg ikke nærme mig på den måde,
men det er svært at komme tæt på Dem uden at blive set.
Hvis De ikke er glad derhjemme…
…kan vi få Dem ud.
Hvad mener De?
Amerikanerne har et sted klar til Dem.
Nej.
Jeg vil aldrig forråde mit land.
Hvis De ombestemmer Dem.
- Er du okay? - Ja, jeg er pludselig bare meget træt.
- Vi må hellere gå nu. - Ja.
Hvad hedder den person, der gav Dem dokumenterne,
som amerikanerne skulle have?
Hvor mange gange skal jeg sige det?
Jeg indrømmer,
at jeg fik alle dokumenterne fra et opsamlingssted i Volkspark Friedrichshain.
Da jeg kom til Vestberlin,
smed jeg kuverten i en skraldespand på Bornholmer Strasse.
Han siger det helt samme som alle de andre gange. Uden afvigelser.
Kaffe?
Nej? Det var en skam.
Berlin er en skøn by.
Jeg kan huske første gang, jeg var her,
da jeg kom kørende i en T-34 ned ad Friedrichstrasse.
Jeg kan huske første gang, jeg var her.
I starten gik det langsomt, for det flød med nazisternes lig.
Jeg kom kørende i en T-34 ned ad Friedrichstrasse.
- I starten gik det langsomt… - Ja?
…for det flød med nazisternes lig.
Jeg går i ti minutter.
Har han stadig ikke givet os et navn, skyder jeg ham i hovedet.
Hvad hedder den person, der gav Dem dokumenterne,
Jeg ved ingenting.
Jeg har indset noget om dig her til aften.
Du kan virkelig ikke danse.
De er tilbage. Skal vi tilbageholde dem nu?
Nej.
Jeg må tale med kammerat Ducorneau.
Nå?
Jeg opsøgte hende. De har ikke noget at frygte fra Belikova.
- Hun er loyal. - Godt.
Hør så her.
De må sige alt, hvad De ved, inden hun kommer.
Jeg har set, hvad hun kan finde på.
Jeg kan ikke sige noget, jeg ikke ved.
De må sige, hvem der gav Dem planerne, inden hun kommer tilbage.
Det er for Deres eget bedste.
De er et godt menneske.
De er bedre end de Stasi-svin.
- Hjælp mig. - Hvad tror De, jeg prøver på?
Sig navnet, så gør jeg det!
Jeg ved det ikke.
Sig navnet.
Jeg ved det ikke.
Nej.
Sig navnet!
Han bor på Rykestrasse!
Andet ved jeg ikke!
Jeg kunne kun få ting over grænsen.
Jeg sagde, at jeg ikke kunne få noget ind i Stjernebyen.
Hvad mener De med at få noget ind i Stjernebyen?
Ind i Stjernebyen?
Det sagde De.
Nej, jeg gjorde ej.
Hvad ville De have ind i Stjernebyen?
Jeg siger jo, at det aldrig skete!
Det skete aldrig!
Flot klaret, kammerat.
De sagde aldrig, hvad de ville have mig til at smugle ind. Det sværger jeg.
Jeg beder Dem. Min kone…
Jeg beder Dem. Hun vidste ikke noget om det…
Bare rolig.
Deres kone kommer ikke til se Dem
i meget lang tid.
Og et til.
Det er fint.
Deres løfter.
Det er fint, det, de har skrevet. "Bygget på kærlighed, forståelse, respekt."
Hej, far.
Nastja.
Vi savnede dig til paraden på Den Røde Plads.
Ret dig op, når du taler.
Det er Aleksandr Dmitrijevitj Polivanov.
Kammerat Belikov. Rart at møde Dem.
Kald mig bare Sasja.
Så du skal giftes med min Nastja?
Ja.
Lad os gå hen til salen.
Kom, kammerat Polivanov. De skal være på plads.
Vi behøver jo ikke gøre det.
Hvad mener du?
At blive gift.
- Men hvis vi ikke gør det… - Så gør vi det ikke.
Kom så, Sasja.
- Der er min ørn, der bygger rede. - Chef.
Hej.
- Alt i orden? - Ja, jeg er bare nervøs.
Det var han også, da vi blev gift.
Jeg vil tilbyde dig at låne min datja ved Belojesøen til bryllupsrejsen.
- Tak, chef. - Men det bliver kortvarigt, Sasja.
Du skal tilbage til Stjernebyen og påbegynde træningen.
Vladimir. Går det godt?
- Hvordan går det? - Og din kone?
Vi er samlet i dag for officielt at registrere ægteskabet
mellem Anastasia Vladimirovna Belikova
- og Aleksandr Dmitrijevitj Polivanov. - Hvornår skal hun opsendes igen?
Det skal hun ikke. Hun er…
…for værdifuld for staten.
Kammerat Polivanov, vil De fremsige Deres løfter?
Jeg nænner ikke at fortælle hende det.
Jeg, Aleksandr Dmitrijevitj Polivanov…
…vil foran min familie,
mine venner og den sovjetiske stat
tage dig, Anastasia Vladimirovna Belikova,
til min ægte hustru
i denne retslige forening, der bygger på kærlighed…
…forståelse og respekt.
Kammerat Belikova, vil De fremsige Deres løfter?
Jeg, Anastasia Vladimirovna Belikova…
…vil foran min familie, mine venner og den sovjetiske stat tage dig,
Aleksandr Dmitrijevitj Polivanov, som min ægtemand
i denne retslige forening, der bygger på kærlighed, respekt og forståelse.
Vi er truet.
Alarmberedskabet er hævet til niveau 1.
Jeg vil vide, hvad alle foretager sig, før de foretager sig det.
Jeg vil vide, hvad alle siger, før de siger det.
Jeg vil vide, hvad alle tænker, før de tænker det.
Stjernebyen er nu en del af fronten.
Så…
…lad os komme i sving.
Tekster af: Eskil Hein