Tátovy pakory byly nejlepší.
Brácha si vždycky vzal mísu čatní
a snědl to v komoře, aby ho nikdo nepřistihl.
Máma hrozně žárlila.
Když jsme byli mladší, dělávala roti s medem.
Byly tak sladké a měkké a med se na nich rozpouštěl.
Jedli jsme je při učení.
Přestaň, prosím.
Jenom se tím mučíš.
To ty pořád vysíláš ten pitomý kód do prázdna.
Nebo víš, jak komunikační systém zázračně opravit?
Proč se namáháš, Sašo?
Bylo by fajn, kdyby na nás doma někdo čekal.
Nechtěl bych tady devět měsíců trčet, jen abych pak umřel sám v nějaké pustině.
Nebudou z nás mít radost.
- Valja říkal… - O něm mi nemluv.
Sašo, tys za to nemohl.
Říkám, že o něm mluvit nechci.
Uhašeno.
Pokles tlaku oheň asi uhasil.
- Sašo! Dobrý? - Nic se mi nestalo.
Tlak přestal klesat, ale máme tu další alarm. Zkontroluj panel.
Narušení atmosféry.
Dekomprese se zpomalila, ale je tu moc prachu.
Lakšmí, zkontroluj tlak v kabině. Řekni mi to.
Tlak 413 mm rtuťového sloupce a stoupá.
Dobře, už neklesá, ale letový počítač je v háji. Je k ničemu.
Takže se nespojíme se střediskem.
Jsme v hajzlu.
Omlouvám se.
Tohle jsem nechtěl.
- Sašo! - Zrádce.
Sašo, nech toho!
Sašo, přestaň!
Jsi normální, Sašo? Přestaň!
- Nekoukej se na mě! - Jsi normální? Přestaň!
Pusť ho!
HVĚZDNÉ MĚSTEČKO
Hej, ještě to není!
Mně se zdá, že jo.
- Když to sníš teď, nic nám nezůstane. - No tak, není to poprvé.
Pak přejdeme rovnou k dezertu.
Co ty na to?
Po večeři bychom se mohli zase projít kolem rybníka.
Ty třešně už začínají kvést.
Co je?
Co zas?
Někdo za vámi přijel.
Zrovna jsme chtěli jíst…
Promiňte, šéfe, zavolal bych, ale…
Sergeji.
Jen pojďte dál.
Pozor na hlavu.
Galino.
Hele, kdo přijel.
Moc ráda vás vidím, soudruhu.
Já vás taky, Galino. Já taky.
Dáte si s námi večeři?
Prosím. Návštěvy tady můžou zůstávat do západu slunce.
Jestli vám to nevadí…
- Ne. - Vůbec.
Musím vám něco…
Snad už se cítíte líp.
Ano.
Cítím se mnohem lépe, děkuji.
Galino, ukaž Sergejovi, jak děláš ty krásné noky. Mé oblíbené.
Ano. Nejdřív smícháte mouku a sůl.
A potom tam přidáte jedno vejce.
A sůl.
Pořád míchejte.
PŘEŽILI
Vejce musí být dobře rozšlehané,
než ho přidáte do mouky.
Jinak by mohly vzniknout hrudky.
Takže možná budete muset přisypat víc…
mouky.
Doletěli jsme k Venuši. Věříš tomu?
Doletěli jsme k Venuši.
Ví to ještě někdo?
Kosmonautka Belikovová na Saljutu-1.
- Pomohla mi ověřit původ toho signálu. - Přidáte si houby?
Ano, děkuji.
Přistanou v Kazachstánu ani ne za tři dny.
V Sovětském svazu přistát nesmí.
Skončí ve vězení nebo něco horšího.
Musíme vymyslet, jak trajektorii upravit.
Jak? Nezbývá jim žádné palivo.
Změnit úhel vstupu. Když upraví náklon a vstoupí do atmosféry strmě,
odpor změní jejich kurz a loď přistane jinde.
- Jakákoli chyba ve výpočtu… - O výpočty se postarám, Sergeji.
Vy musíte vymyslet, jak je poslat Veněře bez vědomí Hvězdného městečka.
To není možné.
Až k Venuši?
Odolala by vůbec loď při návratu vyšší tepelné zátěži?
To nevím.
Ale potřebují naši pomoc.
Udělal bych to sám, ale nemám přístup ke konzoli.
Pomohli bychom jim zachránit
Mironova.
Ano, a on za vše zaplatí, až přistanou.
Ale není důvod, aby ti dva trpěli ještě víc, než museli.
Hlavní konstruktér chtěl vás.
Konkrétně.
Je v domácím vězení, jak…
Byl jsem u něj.
Prý nám pomůže s výpočty, ale…
vy je pak musíte poslat Belikovové na Saljut.
Proč?
Protože vše, co odtud pošleme Veněře, může někdo zachytit.
Ale v některých bodech své dráhy Saljut s Hvězdným městečkem ztrácí spojení.
- Při ztrátě signálu. - Ano.
Takže Belikovová může komunikovat s Veněrou,
pokud se dokáže spojit s jejich šifrovaným vysílačem.
Geniální. Ale taky je to vlastizrada.
Já ne…
Zmínil výslovně moje jméno?
Ano.
Vaše jméno.
Dobře.
- Pro hlavního konstruktéra. - Ano.
Ale ne.
Valjo, co je?
Ne.
V pořádku?
Všiml jsem si toho až blíž u Venuše,
ale odplyňování po dekompresi…
nejspíš změnilo naši trajektorii.
Ne moc, ale změnilo.
Valjo, co tím chceš říct?
Valjo.
Odpovíš, prosím?
Venuši mineme.
Cože?
V tom případě se neotočíme zpět k Zemi.
Ne, poletíme dál, dokud nás nepřitáhne
Slunce.
Tak provedeme další zážeh. Dráhu opravíme.
Na to už nemáme palivo.
Něco se s tím musí dát dělat.
- Deset kopějek. - Jsou měkké.
Kvůli suchu.
Sucho je pořád.
- Za kolik? - Deset kopějek.
Nemáte nějaké čerstvé?
Podívám se vzadu.
- Už ho nechte být. - Galino, ne.
Prosím.
Jestli ho vtáhnete zpátky do toho světa, zabije ho to.
Saljute-1, Hvězdné městečko. Ozvěte se.
Slyším.
Náš přítel chce provést rutinní restart vysílacího systému UHF.
Prý ho můžete provést během příští ztráty signálu.
Sekvenci vám pošlu obratem.
Hvězdné městečko.
Fotografuji na povrchu možnou raketovou základnu 20-7-1-9-2.
Soudružko Belikovová,
odesílám sekvenci.
Saljute-1, ztráta signálu za tři, dva, jedna.
Tak jo, čas na přestávku.
Pojďme na jídlo.
VYSÍLÁNÍ
Pozor, Sašo.
- Co? - Co je to?
Někdo odpověděl?
Nějaký nesmysl.
Nejspíš nějaké náhodné rušení z…
Počkej.
Co je?
V těch datech je nějaká zpráva.
Od koho?
Od hlavního konstruktéra.
Vědí, že jsme živí a vracíme se.
Ale počkej.
Přistát v Sovětském svazu by prý bylo nebezpečné.
Je to letová sekvence.
Způsob, jak upravit trajektorii.
A přistát ve Finsku.
Ve Finsku?
Jde to přes záložní systém.
Veněro…
Ozvěte se.
Ozvěte se, Veněro.
- Ozvěte se. - Stasie?
Sašo?
Jsi to ty?
Ano.
Jsem to já.
Nemůžu tomu uvěřit.
Chtěla jsem se ujistit, že ty pokyny máte.
Ano, máme.
Nemáme moc času.
Možná tu frekvenci budou sledovat.
Uvidím…
Uvidím tě ještě někdy, Stasie?
Na to teď nemysli.
Drž se plánu.
Ano.
Ale když všechno půjde podle plánu…
budu na druhé straně.
Já vím.
Musím končit.
Sbohem, Sašo.
Mrzí mě to, Sašo.
Musíme to udělat.
To všechno, co se stalo, by jinak bylo zbytečné.
Měli bychom začít.
Vracíme se za necelý den.
Začnu přerozdělovat hmotnost.
Odpadní nádrž je skoro plná.
Sakra.
Soudruhu, zachytili jsme signál…
Dále.
Odpusťte, soudruhu zástupce, ale zní mi to,
jako by nám právě řekli, že Sovětský svaz, nejslavnější národ světa,
úspěšně vyslal lidi na jinou planetu.
- Pro dělníky Sovětského… - Ne! Není důvod slavit.
Jde o národní potupu, rozumíte?
Na té lodi je americký špion.
Žádná sláva.
Jen ostuda.
Zvažovali jsme to u Belikovové.
Až přistanou v Kazachstánu, můžeme je všechny nahradit.
Připíšeme si zásluhy za misi…
Žádná mise nebyla. Vůbec se to nestalo. Je to jasné?
To jsou slova generálního tajemníka Brežněva.
Promiňte, soudruhu zástupce.
Až budou zadrženi, chci, aby to bylo rychle vyřízené.
Pojedu do Kazachstánu osobně a postarám se o to, soudruhu zástupce.
Výborně, soudruhu Petrovský.
Musí ti moc chybět.
Jo.
A Anastasia tobě?
Den co den.
Je neuvěřitelné, co dokázala.
Ještěže jste se v programu našli.
Tak jednoduché to nebylo.
Řekněme, že nám doporučili, abychom se dali dohromady.
To znám.
Vám to domluvili?
Vaši rodiče nebo…
Tak úplně ne.
Moje rodina mě chtěla za někoho provdat,
jen to byl někdo jiný.
Ale já chtěla na univerzitu.
Prosila jsem tátu.
Nevím, proč souhlasil.
Tam jsi manžela poznala?
Na univerzitě?
Jo.
V Hajdarábádu.
Byla to…
láska na první pohled?
To sotva.
Byl ženatý.
- Cože? - Jo.
I když jeho žena byla doma v Dillí, takže…
Takže…
Tys… On ji kvůli tobě opustil?
To ne.
Ne, ona mezitím umřela.
Byli jsme jen kolegové.
A potom přátelé.
Povídali jsme si, chodili na oběd.
Nic víc.
A zamilovala ses?
Bylo to čím dál silnější.
Sama před sebou jsem to skrývala.
Přesvědčovala jsem se, že jsem pošetilá, sobecká.
Že to je pouhý sen.
Začínala jsem mít pocit…
že jsem za její smrt nějak zodpovědná.
Že ji způsobily moje city k němu.
Nemohlas za to.
Jak bys mohla?
My věříme, že svými minulými činy můžeme ovlivnit budoucnost.
Takže to v sobě nosím.
Její památku.
A svoji vinu.
Možná si to zasloužíme.
Umřít… tady.
Vy neumřete.
Myslím, že Venuši pořád ještě můžeme využít k návratu na Zemi.
Na změnu kurzu přece nemáme dost paliva.
Nemá ho Veněra.
Ta batysféra.
Přesně.
Když zažehneme motor sondy,
která měla přistát na Venuši,
získáme dost síly na korekci trajektorie.
To je geniální.
Jo, ale nepůjde to.
- Jak to? - Protože motory batysféry
se zažehnou automaticky po oddělení.
- Kdybychom je chtěli zažehnout manuálně… - Někdo by musel do batysféry.
Ne. Jakmile se oddělí, nepůjde s ní znovu dokovat.
Nebyla navržena…
Je to jednosměrný let na Venuši.
- Poletím já. - Valjo.
- Počkej, Valjo.
- Sašo! - To ti nedovolím!
Valjo!
Otevři.
Nedělej to!
Valjo! Ne.
Otevři!
Najdi Táňu a ujisti se, že je v pořádku.
Ne!
Slib mi to.
Slibuju.
Máte chvilku?
Slyšela jsem o Veněře a chci vám pomoct.
Ptala jsem se ostatních
na nahrávky podezřelých inženýrů a něco mě zaujalo.
Nuže?
Řekněte jí to.
Odposlouchávala jsem soudruha Stěpanova, toho, co…
Šéfa programu Saljut, ano. K věci.
Zmínila, že změnil svoji rutinu.
Do práce chodí jinudy. Občas odchází ze střediska v podivné časy.
Jistě. Má náročnou práci.
To jsem si taky myslela,
ale slyšely jsme ho mluvit s jiným inženýrem.
S tím, co měl být loni disciplinárně potrestán.
S kým mluvil?
Byl na oddělení výpočtů,
ale sedával u konzole ve středisku.
Jmenuje se Ser…
Sergej Nikulov.
Vy ho znáte?
- Nemůžete sem chodit každých pět minut. - Něco nového?
Mají správný kurz?
Souřadnice předala Veněře.
Děkuji.
Prosím, už mě neobtěžujte.
Soudruhu Nikulove.
Pojďte s námi.
Co tady děláme?
Pojďte se mnou.
Šéfe!
Co mu to děláte…
Prosím, nechte ho! Prosím!
Dobře. Co chcete?
Co je s Veněrou?
Nevím, o čem to mluvíte! Kapsle byla před rokem zničena.
Já vás u toho viděl.
- Pokračujte. - Ne!
Řeknu vám, co chcete! Jen ho nechte!
Prosím! Dobře!
Cokoli chcete!
- Řeknu vám to! - Dost!
Řeknu vám to. Dobře.
- No? - Dobře.
Řekněte mi něco relevantního.
Změnili místo přistání. Byl to můj nápad.
Nikoho jiného. Byl to můj nápad. Nikoho jiného se to netýká. Prosím!
Dobře. Kde přistanou?
To nevím. Neřekli mi to.
- Do střediska nemůžu. - Kde přistanou?
Já se tam nedostanu, slyšíte?
Nestřílejte, prosím! Dobře, ve Finsku!
Jasný? Ve Finsku!
Ve Finsku. Za hranicemi kousek od Vyborgu.
Výborně, soudruhu.
Vaše přispění bude zaevidováno. Odveďte ho.
Šéfe, promiňte. Šéfe!
Moc se omlouvám.
Prosím, omlouvám se!
Do kontaktu s atmosférou zbývá 63 minut.
Nahrávám trajektorii do Finska.
Sestupový modul nastaven na oddělení.
Musíme zahájit proces návratu.
Zahajuji oddělení batysféry.
Batysféra je skoro na místě.
Jsem na konci lana.
Zažehnu motor sondy.
Motory batysféry mění naši trajektorii.
To je dobře.
Trajektorie k Zemi obnovena za tři, dva, jedna.
Vypínám motor sondy.
Vyšlo to, Valjo.
Poletíme zpátky k Zemi.
Dobře.
Teď odpojím lano.
Valjo, třeba by nějak…
Já misi dokončím.
Jakou misi?
- Poletím na povrch. - Ne. Ty…
Sašo, poletím na povrch a hotovo. Jasný?
Prosím tě.
Až najdeš Táňu, řekni jí…
že ji miluju.
Sbohem, Valjo.
Ne.
Jak jste ji mohli nechat provést zrovna jemu něco takového?
Po všem, co pro náš národ udělal?
Sergeji.
Já…
Ne. Tomu nerozumím.
Zrovna jsem vás viděl…
To ne. Zrovna jsem…
No tak.
- Tohle oni dělají. - Ne! Zrovna…
- Já vím. - Zrovna jsem jim řekl o místě…
Ne.
Omlouvám se.
No tak.
Tak.
Omlouvám se.
Všechno bude dobré. Neomlouvej se.
Všechno bude dobré.
Podívej se na mě.
Poslali jsme lidi k Venuši.
K Venuši a zpátky.
To nám nikdo nevezme.
Nikdy.
Po vstupu do atmosféry poletí odtud,
přes Skandinávii a západ SSSR směrem ke Kazachstánu.
Chci vojáky tady u místa přistání, aby se tam mohli ihned přesunout.
Co když utečou?
Toho se bát nemusíme.
Devět měsíců žili ve stavu beztíže.
Při zemské gravitaci budou sotva stát.
Na stříbrném podnose.
Ano.
Aktuální výška 122 kilometrů. Brzy vstoupíme do atmosféry.
Rychlý sestup.
Volím ruční řízení.
Průběžně ohlašuj výšku.
Musíme zůstat pod křivkou.
Výška 121 kilometrů.
Zaznamenán odpor atmosféry.
Přetížení.
- Začínáme zpomalovat. - Zahajuji ruční balistický sestup.
Něčeho se chyť.
Přetížení 2,5 g a rychle stoupá.
- Trajektorie se mění. - Připrav se na zrychlení.
Přetížení 4,6 g.
Jsi trochu moc nízko.
6,8 g.
7,1 g. 8 g.
Ještě víc.
- Otáčíme se. - 10 g.
Třináct.
Ještě trochu víc.
Máme to.
Správný kurz.
Pane, ta loď…
Začala měnit kurz.
Jak to myslíte?
Místo přistání se posunulo.
Kde přistanou?
- Já ne… - Kde přistanou?
Přetížení klesá.
Všechno vypadá dobře.
Jedenáct a půl.
- Osm. - Rychlost sestupu normální.
Míříme do Finska.
Střela vypuštěna.
Pět set metrů.
Tři sta metrů.
Sto metrů.
Co to sakra bylo?
- Nevím! - Aktivuj padák!
Nedosáhnu…
Nemůžu…
- Klesáme moc rychle! - Drž se! Pozor!
Zvládli jsme to.
Jsme živí.
Ne na dlouho.
- Sakra. - Jak to myslíš?
To, co nás trefilo, změnilo trajektorii. Přistáli jsme v Sovětském svazu.
Jsme dva kilometry od hranic.
Musíme jít.
Kde přistáli?
V okruhu 15 kilometrů, soudružko.
Zavezte mě k té kapsli.
Ne.
Co je?
Saša.
On žije. Jejich kapsle zrovna přistála.
Oni ho zabijou. Zabijou všechny. Musíme jim pomoct.
Je mi líto, my nic nezmůžeme, soudružko.
Ale naše dráha vede kousek od místa přistání.
Pomocí sestupového modulu bychom jim tam dole mohli pomoct.
Jak víte,
sestupový modul smíme použít jen v případě nouze.
Děkuju.
Saljute-1, vidíme, že jste aktivovali evakuační kapsli.
Máte problém?
Ne, Hvězdné městečko.
Nejspíš chyba senzoru.
Jste si jistí, Saljute-1?
U nás je vše v pořádku.
- Ano. Potřebujeme… - Dál se nedostaneme.
- Soudruhu Petrovský. - Co je?
Volá Moskva.
- Petrovský. - Soudruhu.
Říkal jste, že to vyřešíte.
Ano, soudruhu zástupce.
Byl jsem…
Zdá se, že změnili kurz.
- Já vím. - Nebojte.
- Ihned pojedu… - Řeší to Raskovová.
Plukovnice Raskovová?
- Jak to? - Už je u hranic.
Zajistí je. Takže už se tím nemusíte zabývat.
Děkuji.
Pane…
Rozdělte se! Sledujte kraj lesa!
Daleko dojít nemohli. Najděte je.
Chyť se mě.
- Tak jo. - Jo.
Jako by mě mačkalo tisíc kilo.
Slyšíš to?
Přibližují se. Musíme jít.
Hranice jsou za těmi stromy.
Julie!
Kde jsou hranice?
Patnáct kilometrů tamtudy.
Patnáct?
Možná dvacet.
Ten náklaďák jezdí?
Nevím, kolik toho ještě ujdu.
Hranice jsou tamhle.
Přímo tam.
Musíme jít, Lakšmí.
Musíme jít hned.
Pojď.
Kupředu!
Sašo!
Pojď!
Lakšmí!
Pojď! To zvládneš.
To dáš. Vím to.
To zvládneš. Pojď.
No tak.
Už jsme skoro tam.
Hej!
Běž, Sašo! Běž!
- Pojďte! - Sašo!
Běžte!
Zadržte ji.
Vezměte ji.
Běž!
Díky.
Překlad titulků: Kristina Himmerová