Min pappas pakoras var bäst.
Han brukade ta en hel skål chutney
och gömma den i skänken, så ingen skulle se honom äta den.
Min mor blev så avundsjuk.
När vi var yngre brukade hon baka rotis-bröd med honung.
De var så söta och mjuka, och honungen smälte på brödet,
och man åt det när man studerade.
Sluta, snälla.
Du bara plågar dig själv.
Det är du som fortsätter sända den där dumma koden till ingen.
Eller har du funnit nåt magiskt sätt att laga kommunikationerna?
Jag vet inte varför du bryr dig, Sasja.
Det vore ju trevligt om nån mötte oss när vi landar där hemma.
Det vore synd att tillbringa nio månader i detta fängelse
bara för att dö ensamma ute i rymden.
De lär inte bli glada att se oss.
- Valja sa att… - Nämn inte hans namn.
Sasja, det som hände var inte ditt fel.
Jag vill inte prata om honom, sa jag.
Branden är släckt.
Lufttrycksfallet släckte flammorna.
- Sasja! Är du oskadd? - Jadå.
Tryckfallet slutade, men det är ett annat larm.
Kolla instrumentpanelen.
Atmosfären är äventyrad.
Tryckfallet avtar, men partikelmängden är farligt hög.
Lakshmi, se till att kolla kabintrycket.
Läs upp det.
413 mm kvicksilver, och stigande.
Bra, lufttrycket stiger igen,
men vår färddator är stekt. Oanvändbar.
Så vi kan inte kontakta markkontrollen.
Vi är körda.
Jag är ledsen.
Jag ville inte det här.
- Sasja! - Förrädare.
Sasja! Sluta! Sluta, Sasja!
Sasja, sluta! Sasja!
Vad är det med dig? Sluta.
Se inte på mig!
Vad är det med dig?
Sluta!
Släpp!
Vänta! Den är inte färdig än!
Nog smakar den färdig.
Om du äter innan vi sätter oss, blir inget kvar.
Såja, det har räckt förut.
Vi kan gå rakt på desserten sen.
Vad sägs? Nå?
Efter middagen borde vi promenera vid dammen igen.
Körsbärsträden börjar blomma.
Vad är det?
Vad är det nu?
Ni har besök.
Vi ska just sätta oss och äta. Jag kan inte…
Ursäkta, chefen, jag borde ha ringt först, men…
Sergej.
Kom in, kom in.
Akta huvudet.
Galina.
Titta vem som är här.
Så trevligt att se dig, kamrat Nikulov.
Tack detsamma, Galina.
Stannar du och äter middag med oss?
Gör det.
Vi får ha besökare fram till solnedgången.
Bara om det inte är för mycket besvär.
- Nej, inte för oss. - Inte alls.
Det är nåt jag behöver…
Jag hoppas att du mår bättre.
Ja, ja.
Jag mår mycket bättre. Tack.
Galina, du kan väl visa Sergej hur du lagar din utsökta klimp.
Det bästa jag vet.
Jaha. Först blandar man mjölet och saltet.
Och sen…
Sen tillsätter man ett ägg.
Och saltet.
Man fortsätter blanda.
VID LIV
Ägget måste vara ordentligt blandat
innan man tillsätter det till mjölet.
Annars klumpar det sig.
Då kan man behöva tillsätta mer…
…mjöl.
Vi tog oss till Venus, Galina. Kan du fatta det?
Vi tog oss till Venus.
Vet fler om det?
Kosmonauten Belikova på Saljut-1.
Hon hjälpte mig bekräfta varifrån signalen kom.
Får det vara lite mer svamp?
Ja. Tack.
De kommer att landa i Kazakstan om mindre än tre dagar.
De kan inte landa i Sovjetunionen.
Efter vad de gjort blir det fängelse eller värre.
Vi måste hitta ett sätt att justera deras projektilbana.
Hur? De har inget drivmedel kvar.
Ändra vinkeln på återinträdet.
Om de kan ändra rollningen och gå in mer direkt,
får motståndet dem att ändra kurs och de kan landa nån annanstans.
Minsta fel i uträkningen…
Jag ska ge dig uträkningen, Sergej.
Men du måste lyckas få den till Venera utan Star Citys vetskap.
Menar du allvar?
Nådde vi Venus?
Kommer farkosten att klara den ökade temperaturen vid återinträde?
Jag vet inte.
Men de behöver vår hjälp.
Jag kunde göra det själv men har inte längre tillgång till…
…till en konsol.
Vi skulle hjälpa dem att få ut…
…Mironov…
Ja, och han får stå till svars när de har landat.
Men det är fel att de andra två
ska behöva lida mer än de redan har gjort.
Chefskonstruktören bad om dig…
…särskilt.
Han har husarrest, hur kan…
Jag har träffat honom.
Han ska hjälpa oss med uträkningarna, men vi…
…är beroende av att du sänder dem till Belikova på Saljut.
Varför?
För att allt vi sänder till Venera härifrån kan uppfångas och stoppas.
Men det finns punkter på Saljuts omloppsbana
där de helt mister kontakten med Star City.
- Signalförlust. - Ja.
Så Belikova kan sända till Venera utan risk,
bara hon lyckas få tillgång till deras krypterade sändare.
Det är lysande.
Men samtidigt landsförräderi.
Jag kan inte…
Bad han särskilt om mig?
Ja.
Personligen.
Nåväl.
- För chefskonstruktören. - Chefskonstruktören.
Åh nej.
Valja, vad är det?
Nej, nej.
Är allt som det ska?
Jag kunde inte se det förrän vi var tillräckligt nära Venus,
men utgasningen efter tryckfallet…
…måste ha ändrat vår projektilbana.
Bara lite, men tillräckligt.
Valja, vad menar du?
Valja.
Valja, kan du svara?
Vi missar Venus.
Vad?
Om vi missar Venus kan vi inte återvända till jorden.
Nej, vi kommer att fortsätta tills vi dras in…
…mot solen.
Vi startar motorn igen.
Korrigerar kursen.
Vi har inte drivmedel till det.
Valja, vi måste kunna göra nånting.
Tio kopek.
De här är mjuka.
Det är torkan.
Det är alltid torka.
- Hur mycket kostar de här? - Tio kopek.
Har ni… Har ni några färska?
Jag ska se efter.
- Låt honom vara nu. - Galina, nej.
Snälla.
Om han dras in i den där världen igen, blir det hans död.
Saljut-1.
Star City, kom.
Vi hör, Star City.
Vår vän vill att ni kör ett rutinmässigt energitest
på UHF-sändaren.
Ni kan köra det under kommande signalförlust, säger han.
Jag sänder strax sekvensen.
Star City, Saljut-1.
Påbörjar markfotografering av misstänkt missilbas 20-7-1-9-2.
Kamrat Belikova,
jag sänder sekvensen nu.
Saljut-1, signalförlust om tre, två, ett.
Okej, dags för en paus.
Då äter vi.
SÄNDER
Sätt fart, Sasja.
- Va? - Vad är det där?
Är det nån som svarar?
Det liknar nonsens.
Det är nog bara nån störning från…
Vänta lite.
Vad är det?
Det finns ett budskap med.
Från vem?
Chefskonstruktören.
De vet att vi lever. Att vi är på väg tillbaka.
Men vänta.
Att landa i Sovjet går inte, säger han.
Det är en flygsekvens.
Ett sätt att ändra vår projektilbana.
Att landa i Finland.
Finland?
Sändningen kommer från reservradiosystemet.
Venera, ko…
Kom.
Kom, Venera.
- Kom. - Stasja?
Sasja?
Är det du?
Ja.
Ja, det är jag.
Är det verkligen du?
Jag ville försäkra mig om att ni fick instruktionerna.
Ja, vi fick dem.
Vi har ont om tid.
Snart kan de spåra den här frekvensen.
Kommer jag…
Kommer jag nånsin att se dig igen, Stasja?
Tänk inte på det just nu.
Ni måste hålla er till planen.
Ja.
Men om allt går enligt planerna…
…hamnar jag på andra sidan.
Jag vet.
Jag måste sluta.
Adjö, Sasja.
Jag är ledsen, Sasja.
Vi måste göra det här.
Annars har allt som hänt…
…varit helt förgäves.
Bäst att vi sätter igång.
Återinträde om mindre än ett dygn.
Jag börjar omfördela vikten.
Avloppstanken är nästan full ändå.
Jäklar.
Kamrat överste, vi har just fått radiokontakt…
Kom in.
Ursäkta, vice partiordförande, men för mig verkar det
som om de just berättade att Sovjetunionen,
världens mest framstående nation,
har lyckats skicka vårt folk till en annan planet.
För Sovjetunionens arbetare…
Nej! Det här är inget att fira.
Det är en nationell förödmjukelse. Förstår ni det?
En spion för USA finns ombord på skeppet.
Här finns ingen ära.
Bara skam.
Vi har övervägt det förut, med Belikova.
Byt ut dem allihop när de landar i Kazakstan.
Sen tar vi berömmet för expeditionen…
Det fanns ingen expedition. Det hände aldrig.
Är det förstått?
Detta kommer direkt från generalsekreterare Brezjnev.
Ber om ursäkt, vice partiordförande.
När de landat ska de tas om hand fort.
Jag åker personligen till Kazakstan och sköter om det.
Utmärkt, chefskonstruktör Petrovskij.
Du måste sakna honom.
Ja.
Och Anastasia?
Varje dag.
En fantastisk kvinna, allt hon har åstadkommit.
Fantastiskt att ni fann varandra i programmet.
Riktigt så enkelt var det inte.
Vi uppmuntrades att bli ett par, kan vi säga.
Jag känner igen känslan.
Bestämdes ert äktenskap?
Jag menar, av era föräldrar eller…
Inte precis.
Min familj ville att jag skulle gifta mig med nån,
bara inte honom.
Men jag ville gå på universitet.
Jag bönföll min far.
Jag vet inte varför han sa ja.
Var det där du träffade din man?
När du läste på universitetet?
Ja.
På Hyderabads universitet.
Blev ni…
Blev ni kära direkt?
Knappast.
Han var gift.
- Va? - Ja.
Men hans fru var hemma i Delhi, så…
Så ni…
Lämnade han sin fru för dig?
Nej då.
Nej, hon dog innan dess.
Vi var bara kollegor.
Och senare vänner.
Vi pratade och åt lunch tillsammans.
Inget mer.
Men du älskade honom?
Kärleken växte fram, ja.
Jag försökte dölja den för mig själv,
intala mig att jag var barnslig och självisk.
Att det bara var en fantasi.
Det började kännas som om…
…jag på nåt sätt var ansvarig för hennes död.
Att mina känslor för honom orsakade den.
Det var inte ditt fel.
Hur kunde det vara det?
Vi tror att våra tidigare handlingar påverkar det som kommer att hända.
Så jag bär det med mig…
Hennes minne…
…och min skuld.
Kanske får vi vad vi förtjänar.
Att dö… här ute.
Du kommer inte att dö.
Vi kan nog ändå använda Venus för att vända oss tillbaka mot jorden.
Men vi har inte bränsle nog för det, sa du.
Inte Venera.
Batysfären.
Just det.
Om vi startar motorn på sonden,
den som skulle ha landat på Venus,
kan vi alstra nog med kraft för att ändra vår projektilbana.
Det är lysande.
Ja. Men det lär inte fungera.
- Varför inte? - För batysfärens motorer
är konstruerade att gå automatiskt tills de lossas.
För att starta motorerna manuellt i förtid, måste nån…
Man måste vara i batysfären.
Nej, men när dockningshakarna öppnats, kan man inte docka igen.
Det är inte designad för…
Det är en enkel resa till Venus.
- Jag åker. - Valja.
- Valja! - Vänta, Valja.
- Sasja! - Du får inte göra det här!
Valja!
Öppna dörren.
Gör inte det här!
Valja! Nej.
Öppna dörren!
Du måste hitta Tanja och se till att hon klarar sig.
Nej!
Lova mig.
Jag lovar.
Har ni tid?
Jag hörde om Venera och ville hjälpa till.
Jag kollade med alla andra om
inspelningar med tekniker som flaggats, och en fångade min uppmärksamhet.
Nå?
Säg det du sa till mig.
Jag lyssnade på kamrat Stepanov, och han ska ju bli…
Chef för Saljut-programmet, ja.
Kom till saken.
Hon nämnde att han har ändrat sina rutiner.
Han tar en annan väg till arbetet.
Ibland lämnar han oväntat markkontrollen.
Än sen? Han har ett krävande jobb.
Så tänkte jag också först,
men vi har sett när han talat med en annan tekniker.
En som prickades disciplinärt förra året.
Vem pratade han med?
Han var på kalkylavdelningen,
men tidigare skötte han en konsol i markkontrollen.
Han heter Ser…
Sergej Nikulov.
Känner ni till honom?
Ni kan inte komma hit var femte minut.
Vad är det senaste?
Håller de kursen?
Hon gav koordinaterna till Venera.
Tack.
Lämna mig i fred, jag ber.
Kamrat Nikulov.
Följ med oss.
Varför är vi här?
Följ mig.
Chefen! Chefen!
Vad gör ni med…
Sluta! Snälla!
Okej, vad begär ni?
Vad pågår med Venera?
Jag vet inte vad ni pratar om.
Kapseln förstördes i fjol.
Jag såg er förstöra den.
- Fortsätt. - Nej, nej!
Vad ni än vill! Jag ska berätta! Bara sluta!
Snälla! Sluta!
Okej! Vad ni än behöver!
- Jag ska berätta! - Sluta.
Jag ska berätta. Okej.
- Tala nu. - Okej.
Ge mig nåt jag kan använda.
Att ändra landningsplatsen var min idé.
Ingen annans, bara min. Det var min idé!
Ingen annan var inblandad. Snälla!
Bra. Var ska de landa?
Jag vet inte.
Det vägrade de säga.
- Jag släpps inte in i markkontrollen. - Var ska de landa?
Jag släpps inte in där!
Skjut honom inte!
Okej, det är i Finland!
Okej? Det är i Finland!
Det är i Finland. Strax bortom gränsen vid Viborg.
Bra gjort, kamrat.
Din insats ska föras till handlingarna. För bort honom.
Chefen, förlåt mig. Chefen!
Chefen, förlåt mig.
Snälla, förlåt mig!
Det dröjer 63 minuter till atmosfäriska störningar.
Vi laddar återinträdesbana för landning i Finland.
Landningsmodul konfigurerad för separation och inträde.
Dags att påbörja återinträdesprocedur.
Påbörjar separation av batysfären.
Batysfären är nästan i position.
Jag har nått änden av strängen.
Jag startar sondens motor.
Batysfärens motorer ändrar vår projektilbana.
Bra.
Utmärkt.
Tillbaka på projektilbana mot jorden om tre,
två, ett…
Stänger av sondens motor.
Det funkade, Valja.
Vi har kurs mot jorden igen.
Bra.
Nu ska jag koppla bort strängen.
Valja, det kanske finns ett sätt…
Nej, jag ska fullfölja uppdraget.
Vilket uppdrag, Valja?
- Ta henne ner till ytan. - Nej. Du…
Sasja, jag tar ner henne till ytan, punkt slut.
Gör mig en tjänst.
När du finner Tanja, hälsa henne…
…att jag älskar henne.
Farväl, Valja.
Nej.
Hur kunde du låta henne göra så mot en som han?
Efter allt han har gjort för vårt land?
Sergej.
Jag…
Jag förstår inte… Nej. Jag förstår inte.
Jag… Jag såg er just i…
Nej, jag förstår inte…
Såja, såja.
- Det är så de gör. - Nej! Jag berättade…
- Jag vet, jag vet. - Jag berättade landnings…
Nej, nej.
Förlåt mig.
Såja.
Förlåt mig.
Allt kommer att ordna sig.
Var inte ledsen.
Allt kommer att ordna sig.
Se på mig, se på mig.
Vi skickade människor till Venus.
Till Venus och tillbaka!
Det kan de inte ta från oss.
Aldrig.
De kommer från den här riktningen efter återinträde,
över Skandinavien och västra Sovjet mot Kazakstan.
Jag vill ha trupper precis bortom landningszonen här,
som kan gå in omedelbart.
Tänk om de försöker fly?
Det behöver vi inte oroa oss för.
De har levt i tyngdlöshet de senaste nio månaderna.
De kan knappt stå på benen i jordens gravitation.
De är hjälplösa.
Ja.
Höjd nu 122 km.
Vi närmar oss återinträde.
Drivkraft på RUS.
Väljer manuell nedstigning.
Ange vår höjd kontinuerligt.
Vi får inte sjunka för snabbt.
Höjd 121 km.
Uppfångar atmosfärisk bromskraft.
Överbelastning upptäckt.
Vi påbörjar inbromsning.
Påbörjar manuell nedstigning.
Bäst att du håller i dig.
Inbromsning nu 2,5 G och ökar snabbt.
Vår projektilbana börjar ändras.
Förbereder ökad G-kraft.
Inbromsningskraft nu 4,6 G.
Du går lite lågt.
6,8 G.
7,1 G. 8 G.
Det krävs mer.
- Vi går ner. - 10 G.
Tretton.
Bara… lite… till.
Vi är där.
Vi är i rätt kurs.
Sir, farkosten…
Den börjar ändra kurs.
Vad menar du?
Landningszonen har ändrats.
Var kommer de att landa?
- Jag… - Var kommer de att landa?
G-kraften sjunker.
Allt ser bra ut.
11,5.
Åtta.
Hastighet för återinträde normal.
Vi landar i Finland.
Missil avfyrad.
500 meter.
300 meter.
100 meter.
Vad fan var det där?
Jag vet inte.
Utlös fallskärmen!
Jag når inte…
Jag når…
Jag når inte…
- Vi sjunker för fort. - Håll i dig!
Håll i dig hårt!
Vi klarade det.
Vi är vid liv.
Inte länge till.
- Jäklar. - Vad menar du?
Det som träffade oss rubbade vår projektilbana.
Vi har landat i Sovjetunionen.
Vi är ännu två km från gränsen.
Vi måste iväg.
Var landade de?
Inom en radie av 15 km, kamrat överste.
Ta mig till kapseln. Genast.
Nej. Nej.
Nej.
Vad är det?
Det är Sasja.
Han är vid liv.
Kapseln har just landat.
De kommer att döda honom. Döda dem alla.
Vi måste hjälpa dem.
Beklagar. Vi är maktlösa, kamrat Belikova.
Men… Vår omloppsbana är ännu tillräckligt nära landningsplatsen.
Om vi använder vår landningsmodul kan vi hinna ner och hjälpa dem.
Som du vet
får vi bara använda den modulen för nödfall.
Tack.
Saljut-1, Star City här,
vi får avläsningar om att evakueringskapseln har aktiverats.
Är det nåt problem?
Svar nej, Star City.
Det är nog en sensor med funktionsfel.
Är ni säkra, Saljut-1?
Allt grönt här, Star City.
- Ja. Vi behöver… - Vi kan inte täcka större område.
- Chefskonstruktör Petrovskij. - Vad är det?
Det är Moskva.
- Petrovskij. - Vice ordförande.
Ni skulle ta hand om det, sa ni.
Ja, vice ordförande. Jag…
Jag skulle…
Farkosten verkar ha ändrat kurs.
- Jag vet. - Men lugn.
- Jag ska ge mig dit… - Överste Raskova sköter saken.
Överste Raskova?
- Vad menar ni? - Hon är redan vid gränsen
och griper dem snart. Så ni behöver inte bekymra er om det mer.
Tack.
Sir, jag…
Sprid ut er! Ge akt på trädgränsen!
De kan inte ha hunnit långt. Hitta dem.
Okej, ta tag i mig.
- Okej. - Ja.
Det känns som att ha tusen kilo på ryggen.
Hör du?
De närmar sig.
Vi måste fortsätta.
Gränsen är strax bortom träden där.
Julia!
Åt vilket håll är gränsen?
Femton km, ditåt.
Femton?
Kanske 20.
Fungerar lastbilen?
Jag orkar nog inte mycket längre.
Gränsen är här framme.
Den är så nära.
Vi måste vidare, Lakshmi.
Vi måste fortsätta.
Kom.
Framåt!
Sasja!
Kom igen. Kom igen!
Lakshmi!
Kom igen, du klarar det.
Du klarar det. Jag vet det.
Du klarar det. Kom igen.
Kom igen.
Vi är nästan framme. Nästan där.
Hallå!
Gå, Sasja! Gå!
- Kom hit! - Kom igen, Sasja.
Gå!
Grip henne.
Ta emot henne, snälla.
Gå!
Tack.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson