Мій тато смажив найкращі оладки.
А мати з'їдала по цілій мисці соусу чатні
й ховала посуд у буфет, щоб ніхто не бачив, що то вона з'їла.
Мати дуже заздрила.
А як ми були молодші, вона робила лаваші з медом.
Вони були такі м'які й солодкі, і мед розтікався по них,
і я їх їла, коли вчилася.
Прошу, перестань.
Ти сама себе катуєш.
А ти не катуєш, коли шлеш той дурний код нікому?
Хіба що ти знайшов якісь чари, щоб полагодити систему зв'язку.
Не розумію, Саша, чого ти морочишся.
Мабуть, хочу, щоб нас зустріли, коли ми приземлимося вдома.
Це ж ганебно – просидіти дев'ять місяців у цій тюрмі,
щоб самотньо здохнути казна-де.
Нас не будуть раді бачити.
- Валя сказав, що… - Не згадуй його.
Саша, ти не винен у тому, що сталося.
Я ж сказав: не хочу про нього говорити.
Пожежа згасла.
Падіння тиску її погасило.
- Саша! Ти як? - В порядку. Я… добре.
Тиск ніби не падає, але сигналізація не вимкнулась.
Перевір панель.
Забруднена атмосфера.
Падіння тиску менше, але небезпечно високий рівень часток.
Лакшмі, перевір тиск у кабіні.
І скажи показник.
413 міліметрів ртутного стовпчика і росте.
Добре, падіння тиску спинили,
але польотні ЕОМ погоріли. Толку ніякого.
Тобто ми втратили зв'язок з ЦУПом.
Нам капут.
Пробачте.
Я не хотів, щоб так було.
- Саша! - Зрадник.
Саша! Саша, перестань! Перестань, Саша!
Що з тобою, Саша? Перестань.
Не дивись на мене!
Що з тобою?
Перестань!
Відлізь!
ЗОРЯНЕ МІСТЕЧКО
Ще не готове!
А на смак як готове.
Якщо з'їси до того, як сядемо, то нічого не буде.
Та ну, ми вже так робили.
Можемо зразу перейти до десерту.
Що скажеш?
Після вечері треба буде знов прогулятися коло ставка.
Там вишні вже починають цвісти.
Що?
Що тепер?
Вас хочуть бачити.
Ми зібралися вечеряти. Я не можу…
Вибачте, шеф, я мав би спершу подзвонити, але…
Заходьте, заходьте.
Нагинайте голову.
Дивись, хто приїхав.
Приємно познайомитися, товаришу Нікулов.
Мені теж, Галіна.
Ви повечеряєте з нами?
Просимо.
Нам дозволено приймати гостей до смерку.
Тільки якщо не створю незручностей.
- Не створите. - Нітрохи.
Я хотів про щось…
Надіюся, вам стало легше.
Так, так.
Мені стало значно легше. Дякую.
Галіна, може, покажеш Сєрґєю, як ти ліпиш такі гарні пельмені?
Мої любимі.
Так, так. Спершу до борошна додаю сіль.
А тоді…
А тоді вбиваю яйце.
І солю.
І перемішую.
ЖИВІ
Дивлюся, щоб яйце добре перемішалося
перед тим, як вливати в борошно.
Інакше будуть грудки.
І можна досипати ще більше…
борошна.
Галіна, ми долетіли до Венери, ти можеш повірити?
Ми долетіли до Венери.
Хтось іще знає?
Космонавт Бєлікова на «Салюті-1».
Це вона помогла підтвердити, звідки йде сигнал.
Може, візьмете ще грибочків?
Так. Дякую.
Вони приземляться в Казахстані менше ніж через три дні.
Їм не можна сідати в Союзі.
Після такого їм світить тюрма, а то й гірше.
Треба якось підкоригувати їм траєкторію.
Як? У них не лишилося палива.
Змінити кут входу.
Якщо змінити крен і ввійти достатньо круто,
опір призведе до зміни курсу й посадки апарата деінде.
Найменша хиба розрахунків…
Сєрґєй, розрахунки я вам зроблю.
А ви продумайте, як їх передати на «Венеру» без відома ЦУПу.
Ви це серйозно?
Ми долетіли до Венери?
Чи апарат витримає збільшене термальне навантаження при вході в атмосферу?
Я не знаю.
Але їм потрібна наша допомога.
Я й сам би міг, але мене більше не призначають…
на пульт.
Ми допоможемо їх витягти.
А Міронов…
Після приземлення він за все заплатить.
Навіщо іншим двом страждати
більше, ніж вони вже настраждалися.
Головний конструктор просить…
конкретно вас.
Він під домашнім арештом, як…
Я з ним зустрічався.
Він нам допоможе з розрахунками, але…
потрібно, щоб ви передали їх Бєліковій на «Салют».
Чому?
Бо все, що ми передамо на «Венеру» звідси, буде перехоплено.
А на орбіті «Салюта» є точки,
де контакт з ЦУПом цілковито відсутній.
- Через втрату сигналу. - Так.
І Бєлікова передасть дані на «Венеру»
одразу, як матиме доступ до шифрованого передавача.
Це блискуче.
Але це державна зрада.
Я не…
Він згадував моє прізвище?
Так.
І ім'я.
Ну добре.
- Для головного конструктора. - Задля нього.
О ні.
Валя, що таке?
Ні, ні, ні.
Щось не так?
Я не бачив, поки ми не підлетіли до Венери близько,
але струмінь повітря при скиданні тиску…
змінив нашу траєкторію.
Не сильно, але достатньо.
Валя, пояснюй.
Валентин, відповідай нам.
Ми летимо повз Венеру.
Що?
Якщо курс повз Венеру, то ми не розвернемо до Землі.
І будемо летіти, доки нас не затягне…
тяжіння Сонця.
Зробимо ще один імпульс.
Відкоригуємо курс.
На це в нас немає палива.
Валя, щось же ми можемо зробити.
Десять копійок.
Вони ж м'які.
Посуха.
Завжди у вас посуха.
- Ці по чому? - Десять копійок.
А у вас є свіжі?
Зараз подивлюся.
- А тепер дайте йому спокій. - Галіна, ні.
Прошу.
Якщо його знов затягти у той світ, це його вб'є.
«Салют-1».
Це ЦУП, прийом.
ЦУП, говоріть.
Наш друг просить вас провести перевірку живлення
УКХ-передавача.
Каже, що її можна провести під час наступної втрати сигналу.
Послідовність перевірки надсилаю.
ЦУП, це «Салют-1».
Починаю фотографування ймовірного майданчика МБР.
Товаришу Бєлікова,
передача послідовності зараз.
«Салют-1», втрата сигналу через три, дві, одну.
Можна зробити перерву.
Пообідати.
Посунься, Саша.
- Що? - Що це?
Хтось відповідає?
Щось безглузде.
Мабуть, випадкові радіозавади.
Стривай.
Що?
Тут повідомлення серед чисел.
Від кого?
Від головного конструктора.
Там знають, що ми живі. Що ми вертаємося.
Але чекай.
Він пише, що сідати в СРСР небезпечно.
Це циклограма польоту.
Вказівки, як змінити траєкторію.
Щоб приземлитись у Фінляндії.
У Фінляндії?
Є прийом на резервну радіосистему.
«Венера», прийом.
Прийом.
Прийом, «Венера».
- Прийом. - Стася?
Саша?
Це ти?
Так.
Так, це я.
Не можу повірити, що це ти.
Я хотіла переконатися, що ви одержали вказівки.
Так, ми одержали.
Говорімо стисло.
Частоту можуть відстежити.
Чи я…
Чи я тебе, Стася, ще колись побачу?
Не думай про це зараз.
Дійте суто за планом.
Так.
Але якщо все пройде за планом…
я буду на іншій стороні.
Я знаю.
Мушу закінчувати.
Прощавай, Саша.
Співчуваю, Саша.
Треба це зробити.
Інакше все, що було,
було даремно.
Ну то починаймо.
До входу – менше дня.
Я перерозподілю вагу.
Асенізаційний бак усе одно майже повний.
От чорт.
Товаришу полковник, ми щойно виявили радіоконтакт…
Прийом.
Вибачте, товаришу заступник голови,
але я так зрозумів почуте, що Радянський Союз,
найвидатніша країна світу,
здійснив успішний космічний політ до іншої планети.
Для радянських трудящих…
Ні, ні! Це не привід для радості.
Це приниження для країни, як ви не розумієте?
Американський агент на борту корабля.
Слави в цьому немає.
Тільки ганьба.
Ми це вже розглядали раніше, з Бєліковою.
Коли вони приземляться в Казахстані, всіх замінимо.
І запишемо заслуги за політ…
Не було ніякого польоту. Нічого не було.
Це зрозуміло?
Це прямий наказ товариша Брежнєва.
Пробачте, товаришу заступник голови.
Тепер, коли вони під контролем, треба діяти швидко.
Я особисто полечу в Казахстан і цим займуся, товаришу заступник.
Дуже добре, товаришу Петровський.
Дуже за ним скучаєш?
Так.
А ти за Анастасією?
Щодня скучаю.
Вона неймовірна жінка, стільки досягла.
Просто диво, що ви знайшли одне одного в програмі.
Не все було так просто.
Скажу так: нас заохотили бути разом.
Я розумію, як це.
Ваш шлюб був домовлений?
Тобто, батьки домовилися, чи…
Не зовсім.
Батьки просто хотіли віддати мене заміж,
щоб у мене був чоловік.
А я хотіла вступити в університет.
Я благала батька.
Не знаю, чому він погодився.
І там ти познайомилася з Ману?
Коли вчилася в університеті?
Так.
В університеті Хайдарабада.
Була…
любов з першого погляду?
Навряд.
Він був жонатий.
- Що? - Так.
Хоч його дружина лишилася в Делі.
То ти…
то в тебе… То він покинув жінку заради тебе?
О, ні.
Вона перед тим умерла.
Ми були просто колегами.
Потім друзями.
Ми говорили, разом обідали.
Більше нічого.
Але ти його полюбила?
Це росло, більше й більше.
Я це приховувала від самої себе.
Переконувала себе, що це по-дитячому, егоїстично.
Що це просто фантазії.
Гнітила думка…
що я винна в її смерті.
Що її вбили мої почуття до нього.
Твоєї вини не було.
Як вона могла бути?
Бачиш, ми віримо, що минулі вчинки впливають на майбутнє людини.
Тому я несу цей тягар.
Її пам'ять…
і мою вину.
Може, ми це заслужили.
Вмирання… отут.
Ти не вмреш.
Думаю, можна використати Венеру для розвороту до Землі.
Ти ж сам казав, що для зміни курсу нема палива.
На «Венері» нема.
Є на батисфері.
Саме так.
Якщо ввімкнути рушій зонда,
який ми мали б посадити на Венері,
то потужності вистачить для зміни траєкторії.
Це блискуче.
Так. Але нічого не вийде.
- Чому? - Бо рушії батисфери сконструйовані,
щоб автоматично ввімкнутися після відстиковки.
Щоб ввімкнути їх вручну до відстиковки…
Треба сидіти в батисфері.
Коли стикувальний вузол роз'єднається, пристикуватися назад не вдасться.
Він сконструйований…
Для польоту в один бік.
Я піду.
Чекай, Валя.
Я тобі не дозволяю!
Відкрий люк!
Не смій!
Валя! Не треба!
Відкрий люк!
Знайди Таню й переконайся, що з нею все добре.
Ні!
Пообіцяй мені.
Обіцяю тобі.
Маєте хвилинку?
Я чула про «Венеру» і хочу допомогти.
Я перевірила всі записи про розробку,
які були позначені, і один привернув мою увагу.
Ну?
Скажіть їй.
Я слухала товариша Стєпанова – це той, що…
Очолює програму «Салют».
Ближче до суті.
Вона відзначила, що він змінив свій розпорядок.
Ходить на роботу іншим шляхом.
Іноді виходить з ЦУПу в незвичний час.
Ну то й що? У нього складна робота.
Я теж так спершу відреагувала,
але потім ми спостерегли, що він розмовляв з іншим інженером.
З тим, до якого торік були вжиті дисциплінарні заходи.
З ким він розмовляв?
Він з відділу розрахунків,
але раніше сидів за пультом у ЦУПі.
Звати Сє…
Сєрґєй Нікулов.
Ви його знаєте?
Не приходьте сюди кожні п'ять хвилин.
Які новини?
Вони на курсі?
Вона передала координати на «Венеру».
Дякую.
Прошу, відчепіться від мене.
Товаришу Нікулов.
Пройдіть з нами.
Чому ми сюди приїхали?
Ідіть за мною.
Шеф! Шеф!
Що ви робите з…
Прошу, перестаньте!
Що ви хочете? Що вам треба?
Що у нас з «Венерою»?
Я не розумію, про що ви говорите.
Капсулу знищили ще торік.
Я бачив, як ви її нищили.
- Продовжуй. - Ні, ні!
Я скажу все, що хочете! Перестаньте!
Благаю! Добре, добре!
Все, що хочете, все, що вам треба!
- Я все скажу! - Стоп!
Я все скажу!
- Говоріть. - Добре.
Дайте щось таке, з чим я зможу працювати.
Вони змінили місце посадки. Це була моя ідея.
Це я придумав, більше ніхто. Моя ідея!
Більше ніхто не причетний.
Добре. Де вони приземляться?
Я не знаю.
Мені не сказали.
- Я не можу зайти в ЦУП. - Де вони приземляться?
Я не можу туди зайти! Чуєте?
Не вбивайте його!
Добре, у Фінляндії!
Чули? У Фінляндії!
У Фінляндії. Зразу через кордон від Виборга.
Хвалю, товаришу.
Ваш внесок буде відзначено в протоколі. Заберіть його.
Шеф, простіть.
Простіть.
Благаю, простіть!
У нас 63 хвилини до входу в атмосферу.
Завантажую програму траєкторії на Фінляндію.
Спускний апарат готовий до розділення і входу.
Пора починати процедури входу.
Починаю відстиковку батисфери.
Батисфера практично в позиції.
Досягнуто краю кабельного з'єднувача.
Починаю запалювання зондового рушія.
Рушії батисфери змінюють нашу траєкторію.
Добре.
Добре, добре.
Повернення на доземну траєкторію через три,
дві, одну…
Глушіння зондового рушія.
Вдалося, Валя.
Ми на курсі до Землі.
Добре.
Розриваю кабельний з'єднувач.
Валя, може, якось можна…
Ні, я мушу виконати завдання.
Яке завдання, Валя?
- Здійснити посадку на поверхню. - Ні. Ти, ти…
Саша, я посаджу апарат на поверхню і все на цьому.
Зроби мені послугу.
Як знайдеш Таню, скажи їй…
Я її люблю.
Прощай, Валя.
Ні.
Як ви допустили, щоб така, як вона, робили подібне з таким, як він?
Після всього, що він зробив для країни?
Я…
Я не розу… Ні, я не… Я, я не розумію.
Я щойно… Я щойно бачив вас у…
Я не… Я щойно…
Зараз, зараз.
- От що вони роблять. - Ні! Я щойно…
- Знаю, знаю. - Я видав їм місце приземлення.
Ні, ні.
Простіть.
Ну все.
Простіть.
Усе має бути добре.
Не шкодуйте.
Усе має бути добре.
Подивіться на мене.
Ми послали людей до Венери.
До Венери й назад!
І в нас цього не відберуть.
Ніколи.
Після входу вони пролітатимуть з цього напрямку
над Скандинавією і західною частиною СРСР курсом на Казахстан.
Війська мають бути за зоною приземлення тут,
щоб увійти сюди негайно.
Не буде спроби втечі?
Навряд чи треба за це переживати.
Вони дев'ять місяців прожили в невагомості.
При земному тяжінні вони й стояти не зможуть.
Легка здобич.
Так.
Висота 122 кілометри.
Входимо в атмосферу.
Ручне керування.
Зниження на ручному.
Оголошуй висоту в процесі.
Мушу тримати нижче кривої.
Висота 121 кілометр.
Відзначаю опір атмосфери.
Відзначаю перевантаження.
Починається гальмування.
Ручне балістичне зниження.
Тримайся за щось.
Уповільнення 2,5 g і росте.
Траєкторія починає змінюватися.
Готуйся до g-піку.
Уповільнення 4,6 g.
Ти йдеш низькувато.
6,8 g.
7,1 g. Вісім g.
Потрібно ще більше.
- Котимося вниз. - Десять g.
Тринадцять.
Треба… ще… трохи.
Вивели.
Ми на курсі.
Товаришу підполковник, корабель…
Починає змінювати курс.
Що це значить?
Зона посадки змістилася.
Де вони сядуть?
- Я не… - Де вони сядуть?
G меншає.
Усе ніби добре.
11,5.
Вісім.
Швидкість входу штатна.
Траєкторія на Фінляндію.
Ракета пішла.
500 метрів.
300 метрів.
100 метрів.
Що це, в чорта, було?
Не знаю.
Парашути!
Не дістаю…
Не можу…
- Дуже швидке зниження. - Тримайся!
Тримайся! Готуйсь.
Приземлилися.
Ми живі.
Не надовго.
- От чорт. - Ти про що?
Те, що нас ударило, змінило нашу траєкторію.
Ми приземлилися в Радянському Союзі.
До кордону ще два кілометри.
Доведеться йти.
Де вони сіли?
В радіусі 15 кілометрів, товаришу полковник.
Везіть мене до капсули. Негайно.
Ні. Ні.
Що таке?
Це Саша.
Він живий.
Вони щойно приземлилися.
Його хочуть убити. Повбивати їх усіх.
Треба їм допомогти.
Вибач, Бєлікова, ми нічого зробити не можемо.
Наша орбіта близько до місця їхньої посадки.
Можна перейти в спускний апарат, сісти поряд і їх урятувати.
Як ти знаєш,
спускний апарат можна задіювати тільки в аварійних ситуаціях.
Дякую.
«Салют-1», говорить ЦУП.
Ми бачимо, що активовано евакуаційну капсулу.
Що сталося?
Нічого, ЦУП.
Мабуть, несправність датчика.
«Салют-1», це точно?
ЦУП, з нашого боку все гаразд.
- Так. Потрібно… - Ми не можемо розширити зону пошуку.
- Товаришу головний конструктор. - Що?
Москва на проводі.
- Петровський. - Слухаю.
Ви обіцяли все владнати.
Так, товаришу заступник голови.
Я був…
Вони, схоже, змінили курс.
- Знаю. - Не турбуйтесь.
- Я скоро їду на місце… - Полковник Раскова все зробить.
Полковник Раскова?
- Тобто як це? - Вона вже на кордоні.
Вона їх убезпечить. Тому вам більше нема потреби турбуватися.
Дякую.
Товаришу заступник…
Врозсип! Стежити за деревами!
Вони не могли зайти далеко. Знайти їх!
Хапайся за мене.
Добре. Добре.
На мене наче ціла тонна навалилася.
Ти це чуєш?
Вони все ближче.
Треба йти.
Кордон за отими деревами.
З якого боку кордон?
П'ятнадцять кілометрів, отам.
П'ятнадцять?
Може, двадцять.
Машина на ходу?
Не знаю, скільки я ще зможу пройти.
Кордон онде.
Зовсім поряд.
Треба йти, Лакшмі.
Треба йти негайно.
Іди.
Вперед!
Йдемо!
Лакшмі!
Вставай. Ходімо, ти можеш.
Ти можеш. Я знаю.
Ти можеш. Біжимо.
Майже прийшли.
Іди, Саша! Йди!
- Ідіть сюди! - Іди, Саша.
Іди!
Йди!
Взяти її.
Візьміть її, прошу.
Іди!
Дякую.
Переклад субтитрів: Дмитро Левченко