Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
DET SKETE PÅ YALE
Hav en god dag, frue.
- Godmorgen, professor. - Godmorgen.
Ikke svælge i nærsynethed.
- Kierkegaard sagde, at... - Ja, men er det ikke underforstået?
At det er at foretrække, at man kun fokuserer på sig selv?
Travl uge, Alma.
Jeg ved det.
HANK GIBSON ADJUNKT
Han fedter for Nock til forelæsningen.
Vi ses i aften, Patricia.
Foucault tegner et billede af offentlig tortur,
hvis formål er at opretholde samfundskontrakten
i en tid, hvor magtdemonstrationer...
Faviola?
- Bordet ser smukt ud. - Tak.
Jeg bestrider ikke opfattelsen af en kollektiv morals eksistens.
Jeg...
...siger, at...
Jeg siger, at når man foregiver, at et samfunds etik
ikke altid har taget udgangspunkt i den partiske,
stenkastende offentlige mening...
Maggie.
Ja.
...er det en bekvem illusion.
Hvad er formålet?
Formålet er at få os som mennesker til at føle,
at vi havde en plan for os selv. Vi var...
...bedre eller mere forenede.
Var vi ikke det?
Mener du, at vi altid har været enige om
Gud, sex, race eller politik,
eller var vi bare færre, som kunne samles i uenighed?
Det minder mig om noget. Hvad var det, du sagde?
- "Påtaget utilfredshed." - Utilfredshed.
Du læste Maggies afhandling, ikke?
Selvfølgelig.
Hun giver mig små bidder. Jeg får kun små bidder.
Men det, jeg har læst...
Hænger knapt nok sammen?
Nej, jeg vil høre din holdning, Alma.
Den har et stort potentiale. Virkelig stort.
Hvorfor skjuler du den så?
Hvorfor? Du er anspændt.
Hvorfor er du det? Det er alle i jeres generation.
I er anspændte.
Hvorfor? Tak.
- Undskyld. - Perfekt eksemplar.
Er du bange for at sige noget forkert?
- Eller... - Det beklager jeg.
...for at fornærme nogen? Hvornår blev det at fornærme nogen
den største dødssynd?
- Jeg har ikke ligefrem en dato... - Bare rolig.
...men måske var det, da din generation
begyndte at generalisere om vores.
Er du bange for, at vi vil se ned på dig,
hvis den ikke er perfekt?
Den skam, du måtte føle over din måde at udtrykke dig på,
er forkert og noget fis.
- Fis. - Fis.
Den er noget fis.
- Fis? - Du kan ikke spolere
dit individuelle formål og klarheden i dit udtryk.
Du er for begavet.
Okay, det lyder som
- mit signal til at gå på toilettet. - Hvorfor?
Skal du på toilettet, eller...
Søde, brug ikke det, du plejer.
Frederik har gang i et projekt derinde. Brug gæstetoilettet for enden af gangen.
Okay.
Jeg tror, at I to
måske vil føle jer fortabt, når I har opnået det,
I har været så besatte af de sidste seks år.
Nogle gange kan et opfyldt ønske
skabe mere rådvildhed end...
...længslen efter at opnå det.
Der er ingen garanti.
Lad ikke din beskedenhed udvikle sig til selvbedrag.
Det er ikke en...
Det er ikke en bjergtop, Fred. Det er ikke en egoistisk,
teleologisk stræben. Fastansættelse er en tærskel.
Det er bare en tærskel til mere frihed. Frihed til at følge enhver impuls,
ønske eller interesse uden frygt for systemisk kritik.
Jeg betvivler ikke værdien. Jeg siger,
det er betydningsfuldt, når man arbejder hele livet for det.
At være hævet over ansvar, konsekvens.
Hvad sker der, hvis...
...en af jer får stillingen, men ikke den anden?
Hvis det er mig, bliver du så vred?
Ja, jeg bliver arrig.
Også mig. Hvis det er dig og ikke mig.
Rasende.
Eller bliver belastningen for meget for jeres venskab?
Jeg er bange for, at Hank hader at tabe.
Pis. Fandens.
Seriøst, hvor mange af vores studerende
har privatliv, der ikke er acceptable nu om dage?
- Dem alle. De fleste. - De fleste.
- Mange. - Præcis, men vi tilgiver det.
- Vi finder en måde... - Vi tilgiver.
...at tilgive på, da de er kanoniske.
Nietzsche egner sig til Lebensraum-propaganda.
Carl Schmitt... Han egner sig ikke bare. Han var nazist.
Selvfølgelig. Hegel...
- Okay. - ...kunne ikke kontrollere lille Hegel.
- Heidegger. - Lille?
Heidegger behandlede Arendt som lort.
Hele dynamikken var skidesyg.
Så jeg tror ikke, vi kan bebrejde nogen.
Aristoteles, xenofob.
- Alle sammen var racister. - Ja.
Og Freud var misogyn.
Hørte du det, skat?
Freud var misogyn, skat.
Det var andre tider.
- Hvis ansættelsen bekymrer dig... - Er du okay?
- Ja. - ...kan du være rolig.
Mig?
Jobbet var dit uanset hvad,
- men du får det helt sikkert nu. - Hvad mener du?
- Lad os ikke... - Nej, det interesserer mig.
- Oplys os. - Okay.
Sådan er kulturen.
Den fælles fjende er blevet valgt.
Den heteroseksuelle, hvide, ciskønnede mand.
Okay, Arthur, jeg beklager.
Jeg anede ikke, du gik igennem det her
og følte dig som et offer.
Det har jeg aldrig sagt.
Det behøvede du ikke.
Men du jamrer stadig over,
at du er hvid,
mand, hetero og desværre ciskønnet
i en tid, hvor den åbenlyse kultur bare foregiver.
Du ved, den foregiver ikke at foretrække disse ting,
og det gør dig til den første mand i dette rum
- eller i historien... - Historien.
...der føler sig røvrendt af samfundets dårlige mening?
- Jeg... - Nej.
Jeg siger bare,
at førhen valgte man en mand over en kvinde,
fordi han var en mand.
Men nu vælger man en kvinde over en mand,
fordi hun er en kvinde.
Lad mig se, om jeg forstår det.
Det, du siger, er,
at på trods af
de mange professionelle anerkendelser, jeg har opnået
i årenes løb i et yderst misogynt miljø,
endda selvom jeg kom tilbage efter et langvarigt fravær
blot for at bekræfte min særstilling som kvinde på dette felt,
så kan min mulige kommende ansættelse umuligt være fortjent,
fordi den tilfældigvis falder sammen
med den videregående uddannelses pludselige underkastelse for inklusion.
- Er det rigtigt, Arthur? - Nej...
- Glemte jeg noget? Tærte! - Jeg prøver ikke...
- Tærtepause. - Professor.
- Tærtepause. Du er skøn. - Jeg var ikke min mening at... Tak.
Du gjorde det rigtig godt.
Du kunne have støttet mig lidt.
Men det var sjovt. Du skulle prøve at klare dig selv.
- Godt klaret. Spis lidt tærte. - Okay.
Du ville se Titanic synke.
Vær ikke så bombastisk, og spis den forbandede tærte.
Nej. Tærte har aldrig været mig.
Vær ikke så dramatisk. Det er bare en kommentar.
Maggie, giv ham tørt på.
Det kræver mod at være så dum.
Har du tænkt på, du ikke burde?
Ja.
En langsom død klæder nok dit nyfundne martyrie.
- Arthur. - Tærte.
- Glem ikke flødeskum. - Det gør vi heller ikke.
Tak.
Det er alt. Sig ingenting.
- Farvel, Fred. - Vi ses.
- Luk munden på ham. - Tak.
- Luk...
Godnat.
Den dreng kan bare snakke i en uendelighed.
Se ikke sådan på mig.
Jeg sagde ingenting.
Du er elendig til at skjule dine følelser.
Det er smigrende ord fra mesteren i weltervægt.
Jeg har ikke haft smerter i ugevis. Det var en god aften.
Jeg runder den bare af.
Jeg kan forestille mig, den var god... for dig.
Rart at sole sig...
- Og han nød det. - ...i Hanks besættelse.
Han kunne i det mindste skjule det.
Vi er venner. Det vil vi altid være.
Hank og Maggies tilbedelse.
- Maggie. Bare fordi... - Stop.
Bare fordi Maggie er homo,
er hun ikke forelsket i mig.
Du har en tendens til at vælge mennesker.
Til at ophøje folk til en status, du kan godkende,
fordi de falder på knæ og tilbeder dig.
Ikke fordi de egentlig fortjener det.
Maggie...
...er blændende dygtig.
Er hun?
Eller synes hun bare, du er det?
Det ved jeg ikke.
Hej.
- Hej. - Undskyld.
- Havde du en god aften? - Ja.
Svinekødet var for sejt.
Hvis kernetemperaturen er over 69 grader, er det teknisk set kosher.
Det har du aldrig gjort, men tak for indsatsen.
Jeg har noget, du kan give til Alex.
De kommer ikke hjem nu. De er stadig i Boston.
Det er allerede gjort. Se.
Tak.
Og tak for en dejlig aften, begge to.
Disse ting er aldrig dejlige, men det er sødt af dig at lyve.
Er det godt?
- Tak. - Værsgo.
- Er det nok? Lad mig se... - Mange tak.
Okay.
Ciao.
Godt gået, Freddie.
Skål, Henry.
- Sig det hurtigt ti gange. - Skidefænomenalt.
- Fred, som de studerende siger. - Tak for i aften.
- Femte fænomenale ting. - Godnat.
Godnat.
Fred.
Hank, ryg ikke i opgangen.
Ryg ikke i... Gå med jer.
Du kan få din egen. Vil du have en?
Det er ikke 70'erne mere, vel?
- Narkobetjent. - Hold op.
- Kæledægge. - Rend mig.
Jeg tror, du er lærerens kæledægge.
- Kom nu. - Rend mig.
Hugo.
Faviola?
Du må være udkørt efter i aften. Hvad skylder vi dig?
Det er 350, frue.
Hvad skulle vi gøre uden dig? Tak...
Tak. Fru Mendelssohn?
Er du okay?
Jeg henter vand.
Tak.
Godeftermiddag.
Vi drøftede Foucaults udførlige behandling af panoptikon. Ikke?
Alma: Hvor er du? Maggie: På vej!
Maggie: Skal jeg tage noget med? Alma: Dig selv!
Panoptikon, eller politistaten,
hvor vi alle som borgere
indkaldes til at overvåge og studere hinandens fejltrin
i modsætning til at være underlagt en ultimativ autoritet.
Denne ubevidste hvervning...
LAVER EN CASSOULET I AFTEN. SES VI SENERE?
JA TIL DRINK
VI SES PÅ THREE SHEETS
ALMA TIL MAGGIE ????
Så kører vi.
- Opfør dig pænt. - Ingen panik.
Det har været en lang dag.
Vent. Nej, se.
- Talte du med Micheron i aftes? - Nej.
- Jeg lyttede til Micheron i går aftes. - Du er bare jaloux,
fordi han er flottere end dig.
Find fangede mig, og han...
...oste af desperation over, at han stadig må nøjes med at være adjunkt.
- Det er rædselsfuldt. Tro mig. - Ja.
Sådan er det med hestevæddeløb.
Er fastansættelse som at vinde Kentucky Derby nu?
Denne særlige hestemetafor, ja.
Okay, hvad er hemmeligheden?
Kun fuldblodsheste kan vinde.
Er det, Frederik sagde efter middagen,
mon sandt?
Jeg ved ikke, hvad du hentyder til,
men jeg er næsten sikker på mit svar.
Nej, hvad vil der ske?
Når man har vundet, når det er slut.
Alle taler om
at forfølge sit mål, men ingen siger, hvad man gør, når man opnår det.
- Er det min? - Ja.
Jeg tror, vi fejrer det.
Og så vender vi bare tilbage til arbejdet.
Den næste udgivelse, den næste bog.
- Opera completa... - Okay.
- Locke-forelæsninger. - Fint. Okay.
Hvor er Fred i aften?
Han laver cassoulet.
- Kan jeg få en øl? - Ja.
Det er bare ydmygende at sige det om en mand.
- Det er en ret god cassoulet. - Han bryder sammen til sidst.
Nej.
Det gør han ikke.
Nej, det gør han ikke.
Har du talt med Maggie i dag?
Nej, hun kom ikke til timen.
Hun har ikke ringet eller vist sig.
Jeg tror, jeg har givet hende for frie tøjler.
Hej! Hvordan går det? Går det godt?
Jeg savner, da det kun var os, der kom her.
Jeg kan ikke høre dig.
- Er du okay? - Ja.
Klarer du det her?
- En gang fattig... - Altid en nærigrøv.
Lad være med det. Det er grimt.
- Hej. - Hej.
Jeg giver kortene. De er til dig. Øv dig.
- Regningen, tak. - Så gerne.
Værsgo.
Maggie, hvad laver du her?
Jeg gik ind på dit kontor, men du var der ikke.
Vil du ikke med ind?
Er Frederik hjemme?
Sandsynligvis.
Jøsses, du er gennemblødt.
Jeg må tale med dig.
Okay. Kom, lad os gå indenfor.
- Jeg finder et håndklæde. - Alene.
Okay.
Ja, det er nok bare...
Hank fulgte mig hjem, som jeg sagde, han ville gøre.
Stemningen var rar. Du ved, hvordan Hank er.
Alle elsker Hank. Og...
Alex er ikke hjemme. Jeg sagde vist i går, at de stadig er i Boston.
Han bad om en godnatdrink, og det var okay...
Jeg kan ikke huske, hvad vi drak.
Det var noget, Alex havde med hjem fra en fest.
Det var fint.
Det gik nok først op for mig, hvor fuld han var, da jeg så ham
snuble i køkkenet.
Og...
...han begyndte at stille upassende spørgsmål.
Først angående mit arbejde.
Min afhandling.
Så spurgte han om Alex,
og om der var mænd i forholdet...
Da han kyssede mig, troede jeg, det var en joke.
Jeg gjorde ingenting.
Og så blev han ved,
og jeg sagde nej, og han blev ved, og...
Da han gik, gik jeg i bad.
Hvad siger du, der skete?
Hvad mener du?
Hvad siger du, han gjorde?
Er det ikke indlysende?
Han...
Han gik over stregen.
Han blev ved, efter jeg sagde nej.
Men hvad skete der nøjagtigt?
Hvorfor vil du vide det? Han forbrød sig mod mig.
Behøver det blive værre end det? Har du brug for at høre...
Ved andre det?
Kun dig indtil videre. Og jeg ved ikke...
Hvorfor mig?
Hvad?
Jeg ved det ikke. Det er det rigtige at gøre, ikke?
At fortælle det til nogen, og jeg...
I betragtning af din fortid...
Hvad mener du med "min fortid"?
Jeg... Hvad mener du? Det ved jeg ikke.
- Hvad mener du med "min fortid"? - Ingenting.
Du må mene noget.
Du har altid støttet kvinder på fakultetet.
- Jeg ved ikke... - Hvorfor går du ikke med ind?
- Du får et håndklæde, og vi kan snakke. - Undskyld.
Undskyld.
Det er sent.
Undskyld. Artiklen.
Selvfølgelig, artiklen.
Hvis jeg ikke udgiver den i denne måned...
Så er din stilling ikke så sikker og så videre.
- Udgiv eller forgå. - Op eller ud.
Jeg gik glip af cassouleten.
Jeg gemte lidt til dig i ovnen.
Du er for god til mig.
Hvem talte du med i dag?
Hvad?
Nej, du vil bare aldrig tale om mit arbejde.
- Det passer ikke. - Skat, hold op.
Vi er for gamle og for gifte
til at lyve så åbenlyst for hinanden.
Jeg talte med en teenager, der hader mig,
med en kvinde, der lyver for sig selv om sin mands utroskab og...
...en anden patient. Ny. Tim henviste ham.
Jeg fortalte dig om ham.
Jeg troede, han gik dig på nerverne.
Var det interessant?
Vi får se.
Har...
Har du nogensinde...
Ja?
Har du nogensinde været uenig med en patient om et følsomt emne?
Selvfølgelig.
De fleste kommer ikke til psykoanalyse
for at bryde gamle mønstre.
De kommer for at få bekræftet, at de ikke har brug for hjælp.
Sagde du det til dem?
Min far fortalte mig en historie engang, fra dengang han startede sin...
...sin praksis. Han...
Han arbejdede med en ung kvinde, der...
...holdt så fast i sin lidelse, at han blev gal.
En dag sagde han til hende,
at hun aldrig ville opnå evnen til at bryde de samme mønstre
i sit lille, elendige liv.
Hun kom aldrig igen.
Naturligvis.
Hvorfor?
Hvad handler det om?
Ingenting. Jeg ved det ikke.
Jeg tror bare, jeg er sulten.
Middagen venter.
Jeg fortjener dig ikke.
Ingen bestrider det.
Er der sket noget?
Med en studerende?
Nej.
Jeg gad vide,
om jeg er kold indimellem.
Kold? Dig?
Jeg mener det.
Uigennemtrængelig måske.
Tilknappet...
Ja. Men nej, jeg synes ikke, du er kold
eller ufølsom.
Jeg sagde ikke ufølsom.
Hej. Tak, fordi du kom.
Jeg har ikke meget tid.
Hvad vil du?
Kan vi tale indenfor?
Okay, hør her.
Jeg ved ikke, hvad hun har fortalt dig,
eller hvad der tales om på fakultetet.
Jeg ved, jeg lyder som en af de der fyre...
Men det er umuligt at undgå klichéer.
Alt ved det her føles som en kliché. Og jeg ved...
Jeg ved, jeg får mig til at lyde som ofret.
Uskyldig i denne onde cirkel af påstande.
Men det er det, jeg mener.
Jeg er fordømt, hvis jeg gør det,
og hvis ikke.
Alt det, jeg siger, er blevet sagt før
af nogen i min position, der nok var skyldig.
Derfor er jeg medskyldig. Men...
Hej. Vil I bestille?
Ja tak.
Ellers tak.
- Okay. - Det sædvanlige.
- Ja tak. - Tak.
- Ingenting til dig? - Nej.
Okay.
"Det sædvanlige"?
- Ja. - Okay.
Det passer ikke.
Alma, det er det bare ikke.
Jeg sværger.
Det hele skete så hurtigt.
Som gnuer, der løber i hver sin retning, fordi en løve nærmer sig.
Man er en del af en flok, og pludselig
er dit ben fanget i gabet på et stort rovdyr.
Og alle tænker: "Det er dæleme godt, det ikke var mig."
Det tror jeg ikke, alle tænker.
- Okay. Vi har saag paneer. - Ja.
- Jep. Og vi har tandoorikylling. - Tandoorikylling. Ja.
- Og så har vi hvidløgsnaan. - Hvidløgsnaan...
Hit med det. Tak.
Og basmatirisen.
Og en tallerken.
- For en sikkerheds skyld. - Hvis jeg vil...
- Undskyld. - Til hende.
- Mange tak. - Har I bestik?
- Ja tak. - Okay. Godt.
Tak, Billie.
Vil du fortælle mig, hvorfor det ikke er sandt?
Eller ville du bare se, om jeg havde en trefork med?
Jeg tog Maggie i at snyde
for et par måneder siden.
Jeg tænkte ikke nærmere over det.
Hun...
Hun sagde, at presset var enormt.
Jeg sagde til hende...
Jeg bar over med hende, og hun...
Ja.
Jeg var ikke overbevist.
Ikke helt.
Og så...
Hendes afhandling?
Hvad med den?
Ved du det ikke?
Jeg vidste det med det samme. Hun plagierede den.
Hun stjal den direkte
fra Agambens Homo Sacer.
Hans opfattelse af samtidig subjektivering og afsubjektivering.
Den er gengivet næsten ord for ord.
Du må også have opdaget det, ikke?
Da du bragte det på bane under middagen,
ville du bare se, hvad jeg sagde, eller forsøgte du at afsløre os?
Jeg ville se hendes reaktion.
Især i dit selskab.
Teste min fornemmelse.
Teste din fornemmelse?
Vi tog hjem til hende den aften.
Jeg bad om en godnatdrink.
Hvorfor?
Ja, jeg ved det.
Det var en fejl. En skidestor fejl.
Jeg troede, at hvis vi var på hendes hjemmebane,
uden for campus, ville hun være...
...mere åben, mindre på vagt, ikke?
Jeg ville, og det var måske forkert og dumt...
Helt sikkert dumt.
Jeg ville se, om det, jeg antog som værende sandt, var sandt.
Så vi fik drinks. Og...
På det tidspunkt
var jeg skidenervøs.
Du ved, hvem hendes forældre er.
De har finansieret halvdelen af campus, så...
Og pludselig sagde hun til mig,
at hendes partner var udenbys.
Lad mig være ærlig... Jeg ved, det lyder
som typisk mandesnak, men...
Jeg troede virkelig, hun lagde an på mig.
Og nu er jeg skidebange!
På grund af klimaet på universiteterne.
Hvorfor tog du så hjem til en kvindelig studerende
og drak noget, hun skænkede op til dig?
Tro mig, set i bakspejlet...
Jeg ved det, for helvede!
Men jeg var stædig og fikseret på det her.
Jeg var nødt til at nævne min mistanke,
så hun vidste, hun ville blive draget til ansvar.
Så jeg nævnte min mistanke om plagiatet,
og hun reagerede bare...
Hun var kold. Fuldstændig rolig.
Hun benægtede. Og den næste dag var det, som om...
Som om...
Det rene opspind.
Og nu bliver det...
Det bliver hendes ord
mod et helt livs hårdt arbejde
og gode gerninger, hvor jeg har talt for kvinder i filosofi,
mens jeg har passet tre forbandede jobs. Du ved det.
Det tog mig årevis at klare al den gæld og bureaukrati.
Det får ikke lov til at ske. Jeg nægter.
Jeg tillader det ikke. Jeg har arbejdet for hårdt.
Jeg har ofret for meget
til at miste det, bare fordi
en løgnagtig lille mær
med skidemange penge
udnytter den overfladiske tidsånd og siger, jeg skal.
Det siger du fandeme aldrig til andre end mig.
De vil tale med dig.
Hvorfor mig?
Det var efter din fest, hun siger, det hele skete.
Nu du kender sandheden,
håber jeg, at du ikke lader, hvad der er korrekt,
forhindre dig i at gøre det rigtige.
Professor Imhoff. Jeg ventede dig ikke.
Hun er ikke noteret ned.
Hvis du har tid, vil jeg gerne tale med dig.
Sid ned, Alma.
Godt...
Du ved nok, hvorfor jeg er her.
En formel undersøgelse vil finde sted
med det samme og via de rette kanaler.
Det er vigtigt, at jeg kommer dem i forkøbet.
Jeg tror, der er en interessekonflikt, der vil forhindre mig i
at udtale mig upartisk
eller uden en formodning om partiskhed.
Men jeg bliver nok spurgt.
Godt, du ikke er her om fastansættelsen.
Det er et minefelt, Alma. Et skide minefelt for tiden.
Er de dyre dråber kun for syns skyld?
Jeg hader det Laphroaig-sprøjt.
Men det ser godt ud,
og stik imod alle odds er jeg endt med at beskæftige mig med optik
snarere end substans.
Jeg skal undervise senere.
Selvfølgelig. Formål. Ikke kun sisyfosarbejde.
Måske trænger din sekretær til lidt.
Vær sød ved Wendy. Hun tror stadig, hendes arbejde vigtigt.
Denne "interessekonflikt". Vil jeg vide det?
Sådan er det slet ikke.
Godt. Gudskelov.
Så mellem os to?
Mellem os to.
KVINDER ER JIHADISMENS FREMTID
Hvor mange gange tror du, vi skal foregive,
at dr. John Ensler kan komme i nærheden af
at føre en oplysende samtale?
Du er her.
Ja.
Jeg sagde jo, at jeg kom.
Du ser mærkelig ud.
Du forskrækkede mig bare. Jeg spiser ost.
Jeg har en vandet rødvin.
Jeg holder en plads.
Den var god.
Populært samtaleemne. Hvem havde troet det?
Du overraskede mig forleden.
Jeg reagerede dårligt. Det er ikke en let nyhed.
Forestil dig at fortælle den.
Jeg burde ikke have reageret sådan
hverken som lærer eller en, der betragter dig som en ven.
Han er derinde, Maggie. Jeg...
Jeg troede ikke, han kom. Så havde jeg advaret dig.
Jeg har ret til at være her.
Jeg har lige så stor ret som ham.
Du behøver ikke gå ind.
Okay?
Jeg har brug for ECTS-pointene.
Du får dem. Ingen bekymrer sig.
Ingen bekymrer sig. Okay.
Jeg...
Jeg har besluttet mig for at melde Hank.
Og jeg håber... Det ville betyde meget for mig...
...hvis du støttede mig.
For at være mere specifik, dit vidnesbyrd.
Hvis vi skal i retten.
Har du en advokat?
Ja. På en måde. Jeg ved det ikke.
Alex? Er hun ikke jurastuderende?
De er andetårsstuderende, og det er mere en konsultation.
Tog du på hospitalet
for at samle DNA-beviser og tage billeder?
Vi bør ikke tale om det her.
Ja. Det gjorde jeg.
Universitetshospitalet. Det er godt.
Nej, hospitalet på Whitney Avenue. Og jeg...
Jeg tog derhen, men jeg ved ikke. Jeg var der.
Jeg gik derhen, og jeg var alene. Det var sent, og...
Der var en gruppe fyre, som bare
stod udenfor og stirrede på mig.
Jeg ved det ikke. Jeg...
Jeg gik i panik. Det burde jeg ikke, men jeg...
Jeg så et overvågningskamera,
så de kan se mig gå derhen.
Og jeg...
Jeg opsøgte dig først.
Så selvom der ingen fysiske beviser er,
med videoovervågningen og dit vidneudsagn
burde der... Der bør stadig være nok til en sag.
Ikke?
Maggie, jeg...
Jeg så ingenting. Hvad er det, jeg skal sige?
Jeg tror på dig.
Du ved, jeg tror på dig. Jeg...
Det fortalte jeg dekanen på humaniora i dag.
- Gjorde du? - Ja, men jeg...
Jeg ved ikke, hvordan jeg kan hjælpe din sag,
hvis det når dertil. Måske kan jeg skade den.
Hvordan?
Det sidste, du sagde den aften,
var, at han ville følge dig hjem.
Og bagefter så jeg jer i opgangen sammen,
og du gik frivilligt med, så vidt jeg kunne se,
hvis jeg blev spurgt under ed.
Men det er ikke det, jeg beder om. Det, jeg siger...
Er alt okay?
Ja, professor Angler. Tak.
- Sid ned, alle sammen. - De starter.
- Skynd dig. - Vi starter om lidt.
- Lad os alle sammen... - Maggie.
- ...byde velkommen til... - Alma...
...researcheren, forskeren og eksperten i globale studier.
- Jeg kan regne med dig, ikke? - Dr. Hugo Micheron.
Tak! Det er en fornøjelse at være her.
Hvem præsenterede sidst? Arthur?
Undskyld mig.
Hvad laver du her?
Hvem er du?
Hvor kunne du?
- Gå ind på mit kontor og vent... - Jeg blev fyret i morges.
Ikke suspenderet. Fyret.
Vi kan snakke, hvis du vil, men ikke her og nu.
Ikke her.
Jeg fortalte dig sandheden.
Du ignorerede det for at redde dig selv.
Du er paranoid. Gå ind på mit kontor og vent.
Åh nej.
Nej, jeg tror, jeg har fat i noget.
Noget, jeg ikke kunne se før. Førhen troede jeg,
at vi to var tro
mod integritet og etik, som du underviser så fint i.
Men jeg kan se, jeg havde for høje tanker om dig.
Du lyder vanvittig lige nu.
Professor Imhoff?
Er du okay?
Det ved jeg faktisk ikke, Kate.
Blodet på hænderne kan måske ikke vaskes af.
Stop så. Jeg er okay, Katie. Tak.
Du kender sandheden, og du vil ikke sige det.
Det vil sætte dig i et dårligt lys.
Du vil lade dem ødelægge mig, ødelægge mit liv,
og du kan let stoppe det.
Du tillægger mig for stor magt.
Du gjorde det her mod dig selv.
Det er belejligt.
Ja.
Ja, jeg gravede min egen grav...
...men du smed mig i den.
"Lad uskyld få falske anklager til at rødme
og tyranni til at skælve over tålmodighed."
Forbandede kujon!
- Rend mig. - Rend mig!
Hey! Rend mig!
Rend mig!
I kan alle sammen rende mig!
Rend mig!
Forbandede privilegerede, forkælede hyklere!
Alma...
Det skete virkelig. Jeg fandt ikke bare på det. Det skete.
Hvis du siger, det skete, så skete det.
Alle ser på mig, som om jeg gjorde noget slemt.
Men det var ham, der gjorde det.
- Vil du have mit råd? - Ja.
Sig, hvad fanden jeg skal gøre, så gør jeg det. Hjælp mig.
Kom hjem til mig i aften, så vi kan snakke.
Eller ej. Du behøver ikke have svarene.
Jeg laver mad. Nej, Frederik laver mad.
Ikke? Okay?
Okay.
Det er sent.
Skal vi ikke begynde?
Hun er sikkert på vej.
Du ville begynde uden mig, hvis jeg kom for sent.
Du er barnlig.
Jeg ville ønske, jeg havde spillerum til at være barnlig i dette forhold.
Giv hende ti minutter, okay?
Og selv da venter vi nok stadig.
Sikkert, ja.
Hvorfor?
Fordi det er høfligt, for helvede.
Fordi du bekymrer dig mere om at lefle for en jævn studerende med rige forældre,
end du bekymrer dig om...
Hej. Jeg ventede dig ikke.
Hvem ventede du?
Maggie, hvordan går det med afhandlingen?
Det går stille og roligt.
Og hvad er det, du udforsker?
Det er ikke særlig interessant.
Jeg vil gerne høre om det.
Jeg er nysgerrig.
Okay.
Godt...
Den handler primært om dydsetikkens genopstandelse.
Eller fremvisningen af moralsk karakter som den nye model for personlig moral
i modsætning til at følge sociale forpligtelser
og regler eller karmatanker. Den slags.
Det er måske lidt forvirrende. Det er meget kedeligt.
Nej. Jeg kan lide at lytte til dig.
Hvor tit laver du doro wat?
Jeg er nysgerrig. Hvad tiltrak dig ved dydsetik?
- Hvad tiltrak mig... - Ja, jeg er...
Du bruger fire eller fem år af dit liv på det her, ikke?
Hvorfor?
Hvad tænder dig ved det?
Det er blevet populært på det seneste.
Og som du måske ved eller endda kan huske,
blev det opfundet i 60'erne og 70'erne,
hvor folk gjorde oprør,
og da vi gør oprør nu igen, er det interessant.
- Interessant? - Ja. Interessant.
- Frederik. - Undskyld, sagde jeg noget forkert?
Nej. Undskyld. Jeg trænger mig på.
Tilgiv mig. Uden min tilstedeværelse
kan I damer tale om så interessante emner
med meget større frihed.
Undskyld mig.
Undskyld, Maggie. Han er et røvhul.
Vil han have mig til at føle mig dum?
- Alex ville ikke have, jeg kom. - Hun er også et røvhul.
- De kan være lidt... - "De." Ja.
- Stop. - Okay.
De troede, det ville skade mere,
end det ville gavne at komme tilbage så hurtigt.
Vi beviste nok ikke, at de tog fejl.
Ja, de finder dig ikke særlig troværdig.
Hvad tror du?
Førhen troede jeg, jeg kunne stole på mig selv...
At jeg kunne stole på mine instinkter om mennesker og om mig selv.
Nu er jeg ikke så sikker.
Jeg forventede ikke, at det blev så stort så hurtigt,
eller at det ville vække genklang
hos så mange. Mange kvinder skriver til mig og stopper mig på campus
med lignende historier, og...
En journalist kontaktede mig.
Jeg nægtede at kommentere,
men hun gav mig sit kort. Jeg beholdt det.
- Og... - Og jeg ved det ikke.
Gør det ikke, Maggie.
Fortæl ikke din historie
til nogen, der vil gøre den til noget, der kan sælges.
Jeg siger dig, at hvis du går videre med det her,
hvis du lægger sag an mod ham, bliver du radioaktiv.
Jeg ved, du gerne vil tro, at systemet er retfærdigt, men...
Universiteterne drives af hvide mænd,
og de skal ansætte dig, og det vil de ikke gøre,
fordi de vil frygte,
at du vil gøre det samme mod dem, hvis de beder dig arbejde sent
eller rører din skulder for længe.
Det, ikke dit arbejde,
er, hvad alle vil se, når de ser på dig. Det lover jeg.
Hvis jeg ikke vil være karriereakademiker?
Du skal beslutte, hvad der er vigtigt for dig, eller...
Beslut, hvad der er vigtigt for dig,
eller hvad du vil opnå i dit liv.
Og hvad ville du vælge?
Det tror jeg, du ved.
Nogle gange handler det om det langsigtede perspektiv.
Kan vi holde op med at være kloge et øjeblik?
Jeg føler, du fjerner mig helt
fra det, der skete med mig. Du taler i
hypotetiske gåder om kvinder generelt, mens jeg sidder
lige her foran dig. Jeg...
- Jeg troede, du ville have mit råd. - Det ville jeg.
Det vil jeg. Jeg ved ikke. Det er bare...
Så...
Fordi kvinder straffes for at tale om det,
bør jeg ikke gøre det? Er det din logik? Det er...
Og hvad så? Slipper han bare afsted med det,
får en stilling på et andet universitet,
holder taler, skriver bøger
og går i seng med andre studerende igen? Det er...
Jeg tror, Hank er på røven, så bekymr dig ikke om det.
Mener du, jeg ødelagde hans liv?
Det sagde jeg ikke.
Skylder man mig det ikke? Det skete for mig,
og jeg må ikke engang tale om det?
Du kan gøre, hvad du vil, Maggie.
Bare ikke med din støtte.
Jeg støtter, hvad du end vælger, men jeg tror,
du ønsker genoprettende retfærdighed, og det, du får, er hævn.
Og jeg ville gøre dig en bjørnetjeneste,
hvis jeg lod dig tro andet.
14 UBESVAREDE OPKALD
Har du tid?
Det varer ikke længe, vel?
Hvad?
Fastansættelsen. Jeg glemmer hele tiden at spørge.
Vil du ikke tale om det?
Jeg har ikke tænkt over det.
Jeg tænker altid på det.
Jeg er slet ikke i tvivl.
Hej, professor.
- Skal vi? - Kom så.
Fandens! Jeg skal tisse.
Stående, sæt dig ikke ned.
Alle er kønsløse nu,
så vi ved ikke, hvem vi skal bebrejde for tisset.
Rige børn er nogle svin.
Fordi de er blevet passet op hele deres liv, så selvfølgelig.
Godmorgen.
Tag din drink med.
- Skal vi tale om det? - Hvad?
Maggie Resnick fra familien Resnick?
Har hun talt med dig?
Tavshedspligt mellem læge og patient.
Det er meget hæderligt og skidekedeligt.
Teknisk set er jeg ikke hendes læge.
Indimellem. Det er mellem os to, ikke?
Jeg ødelægger ikke noget mellem jer?
Nej.
Jeg tror hende. Hank gik over stregen.
Han overskred en grænse, som hun mente var hellig.
Forholdet mellem studerende og lærer.
Og man kan argumentere for,
at når magtforholdet er ulige,
er samtykke og evnen til at give det i sagens natur hæmmet,
så spørgsmålet bliver alt andet end diskutabelt.
Men jeg har drukket meget vin.
Jeg ved, det ikke er korrekt af mig.
Men efter alle disse år
er det blevet svært for mig at lytte til disse unge,
når de har fået alt i deres liv serveret på et sølvfad,
og de beder verden stoppe over en lille uretfærdighed.
De er nærmest besidderiske over for deres smerte.
De plejer hver fornærmelse og bump på vejen,
hver lille undertrykkelse,
som om det er det eneste, der kan bekræfte dem.
Hvad blev der af at sluge alt
og udvikle en lammende afhængighed
i 30'erne ligesom os andre?
- Ikke sandt? - Tester.
Det er lidt lavt, Marty!
Spiller de den slags her?
- Godt? - Modigt.
Alt i orden!
- Hvad? - Morrissey.
Nåh.
Det er vist The Smiths.
Det kommer ud på ét. Jeg elsker sangen.
Tester. En, to.
Hvad tror du?
Om hvad?
Det hele. Den studerende, professoren.
Jeg tror, det kun var et spørgsmål om tid,
og det er håbløst banalt.
Skulle du ikke tisse?
Du taler aldrig om dig selv.
Jeg hører aldrig om dig, om dit privatliv, din familie.
Jeg ved kun, hvad Fred fortæller mig.
Ja...
At forveksle mit behov for et privatliv
med lig i lasten ville være en fejl.
Med al respekt er jeg ikke så sikker.
Hør her.
Maggie og jeg talte sammen.
Og da vi talte sammen, nævnte hun en yndlingslærer,
en mentor, målet for hendes elektrakompleks måske.
Lad os ikke blande Jung ind i samtalen.
Fint. Personen var ikke særlig støttende, da hun stod frem,
og den manglende støtte
fik hende til at undre sig over grunden
og stille spørgsmålstegn ved lærerens dybere bevæggrunde.
Men uden at sige for meget
syntes jeg bare, du skulle vide det.
Jeg syntes, du skulle være forberedt.
Forberedt på hvad?
At det måske giver bagslag.
Vi lever i en vanvittig tid.
Hvis du vil snakke, kan du altid komme til mig,
officielt eller ej, eller jeg kan
sætte dig i forbindelse med dygtige folk...
Skal jeg stole på en terapeut, der bryder tavshedspligten?
Pis. Jeg... Det var ikke i orden.
- Undskyld. Jeg... - Det er okay. Jeg vil...
Jeg er straks tilbage.
Jeg...
Jeg smutter. Undskyld.
Jeg er en idiot. Vinen er på min regning.
Og jeg mener det. Jeg undskylder.
Hvem sætter den på hele tiden?
Ja, for fanden.
1 UBESVARET OPKALD - HANK 1 NY BESKED - KIM
Så du det her?
I Yale Daily?
Hvad?
"Lovende ung ph.d.-studerende, Maggie Resnick,
fortæller sin alt for velkendte historie."
"Jeg var forberedt på hårdt arbejde,
forberedt på vanskelighederne som
en sort kvinde i et elitært, hvidt, mandsdomineret..."
Du godeste.
Og Hank.
Jeg har næsten ondt af ham.
Vidste du noget om det?
- Nej. - Sagde hun ikke noget til dig?
Campus bliver et cirkus. Jeg vil arbejde på kajen og kommer sent hjem.
Hvad, er det alt? Er du okay?
Jeg er vel bare en ufølsom mær.
Skat, jeg er hjemme.
- Hej! - Er du der?
- Ja. - Kys?
Du er svedig.
Er den ny?
Er den fra din mor?
Nej, hun glemte den vist, da hun var her...
Typen, hun gerne vil se dig bære.
Journalisten ringede for at lykønske mig.
Alle tiders!
Det er det vel. Jeg ved det ikke.
Ja, jeg mener...
Det er måske lidt sygt?
At blive lykønsket med et overgreb.
Nej. Jeg er sikker på, hun lykønskede dig med dit mod.
Vi har talt om det. Konsekvenser er uundgåeligt.
Det er dit mod, der vil inspirere andre, der lider.
Ja, det er det vel...
Det er bare utroligt.
En sort kvinde udsættes for et overgreb,
og alle de hvide mennesker får det til at handle om dem,
eller hvordan de løser deres lort.
Hvordan de kan stige i graderne. Hun sagde:
"Måske udvælger Times os." Jeg sagde:
"Fedt. Tillykke med din skide Pulitzer."
Må jeg?
Kom her. Lad mig mærke dig.
Hun har ikke ringet.
Din mor?
Alma. Hun har ikke sagt noget.
"Ulven kommer"? En ung dame, der beskyldte en familieven for overgreb,
trækker anklagerne tilbage: "Jeg fandt på det hele." For tre år siden
- Kim er her ikke. - Jeg vil bare...
Okay, gå ind. Jeg siger, du er her.
Godt. Du er her.
Beklager.
Jeg udspurgte Donna om,
hvorfor hun insisterer på at spise, men lyver om at spise min yoghurt
for halvtredsindstyvende gang.
Hvad så?
Ingenting. Jeg skal af sted.
Klokken er ikke engang 19. Vi sagde efter 18.30.
Jeg troede, jeg havde mere tid.
- Du ville se mig. - Det er ikke vigtigt.
Vi ses. Godnat, Kim.
Alma Imhoff, 13168.
Det er et narkotisk stof.
Apotekeren skal godkende det.
Vent et øjeblik.
Er du okay?
Fru Imhoff?
Jeg skal bare lige tjekke noget.
Nøgne piger vil lege med dig. Download nu.
Jøsses. Frederik, gider du skrue ned for musikken?
Frederik!
Er du sød at skrue ned for musikken?
Kan du ikke lide min kære Adams?
Jeg kan lide kaffe.
Det var dejligt i nat.
Vi har ikke sovet så tæt sammen i...
Jeg ved ikke hvor længe.
Det var dejligt.
Du ser anderledes ud, når du sover.
Sølle?
Som da vi mødte hinanden.
Jeg var 29, da vi mødte hinanden.
Du så smuk ud.
Frederik...
Frederik.
Hvad?
Vi har ikke haft sex i månedsvis.
Er det skægget, barberer jeg mig.
Hvis det er maven, tager det måske lidt længere.
Er det, fordi jeg ikke er professor på Det Filosofiske Fakultet?
Du er min mand. Jeg giftede mig med dig.
Jeg vandt slaget, men tabte krigen, ikke?
Jeg er her stadig, ikke?
Hvordan går det med artiklen?
Den er næsten færdig.
Færdig? Næsten færdig.
KAN VI SNAKKE SAMMEN?
Det bør fejres.
DEKANER OG STAB INDKALDES TIL MØDE...
Vi kunne måske... jeg ved ikke...
...invitere gæster?
Eller vi kunne gå ud?
Måske? Tage ind til byen?
Hvad du har lyst til.
Ja. Det lyder godt.
Kim, det er Alma. Ring til mig.
Vi kunne have gjort det hos mig.
Jeg ville ikke risikere at blive afhørt.
Alex er jo ikke en "rigtig advokat".
Nogen burde fortælle dem det. Hvad ville du tale om?
Du må ikke blive vred.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg tog den. Jeg...
Det var en sær, impulsiv ting...
Men jeg spekulerer på,
om det, der skete for mig, skete for dig...
Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Må jeg?
Oversatte du det online?
Det er åbenbart umuligt at have noget for sig selv nu om dage.
- Du ved ingenting om mig. - Hvem er skyld i det?
Du har ikke ret
til oplysninger om mig og mit liv.
Og dog har du så mange om mig.
Jeg har ikke bedt dig om noget.
Du tager det alligevel.
I starten troede jeg, det måske var,
fordi vi var tætte, eller fordi du var interesseret i mig som menneske.
Men nu spekulerer jeg på, om ikke det var
en slags syg, vampyragtig lyst
til at se mig forbløde, mens du intet gav igen.
Tak. Jeg har allerede en mand.
Behandler du folk sådan, der holder af dig?
Jeg sagde det til Kim.
Jeg synes, du skal tale med nogen om det.
Jeg forsøger at hjælpe dig.
Nej.
Du forsøger at overbevise mig
og dig selv om, at krænkelsen af mit privatliv
var moralsk og god, fordi det beviste, du havde ret.
Lad mig være, Maggie.
Gå.
Gå!
Fandens. Kim, det er Alma, der ringer for 15. forbandede gang!
Fandens!
Adorno skriver i Minima Moralia:
"Der findes intet rigtigt liv i falskheden."
Hvad siger han egentlig?
Okay. Han siger,
at der ikke er noget rigtigt liv i den forkerte verden.
Enten er vi en del af denne verden og dens forhold,
eller vi er bevidste om, hvad der er rigtigt, og derfor
bliver vi udstødt. Fremmedgjort.
Hvorfor så handle moralsk, hvis det virkelig er umuligt?
Er det ikke bare nihilisme?
Jeg tror,
Hannah Arendts forklaring på Ulysses' paradoks er relevant.
Ulysses sidder i faiakernes hof,
og...
...en blind digter...
Aoidos.
Aoidos. Ja.
Aoidos begynder at synge historien om Troja og om en helt, Ulysses,
og han ved ikke, han sidder foran ham.
Pludselig begynder Ulysses at græde.
Og Arendt siger:
"Selvfølgelig havde han aldrig grædt,
før han hørte, hvad der virkelig skete.
Kun ved at lytte til fortællingen forstod han dens sande betydning."
Og hvad betyder det for dig?
At Ulysses kun ser sig selv som en helt,
når hans historie fortælles af en anden.
Men ikke bare en anden, "den anden,"
en blind digter, der ikke kan se udadtil, men kun har selvsyn
og derfor mere viden.
Derfor kan "den andens" fortælling
afbøde nihilismen og give os en følelse af linearitet?
- Af formål? - Når du siger "den anden,"
hvem henviser du så til?
Vær ikke så bogstavelig. Når I prøver
at forvandle den filosofiske "anden" til en socialpolitisk binær person,
er det som en svedig turist på et museum for moderne kunst,
som siger om et Pollock-maleri: "Det kan mit barn gøre."
Det er umodent og regressivt og misser den forbandede pointe.
Okay. Det universelle menneskes vilkår...
Af...
Katie?
Undskyld. Jeg forstår det ikke.
Hvilken...
Hvilken del af argumentet, du var en del af, forstår du ikke?
Det...
For mig virker det,
som om du bogstavelig talt, ikke konceptuelt, bifalder
fremmedgørelsen af nogen, selvom du forsvarer det modsatte.
Du ved godt, det her er filosofi, ikke?
Hvad tror du, vi laver her?
Det, der er galt
med dit spørgsmål og grunden til, at jeg ikke kan lide det,
er, at du antager, når jeg taler om "den anden,"
at jeg mener noget slemt.
Men faktisk er det dig, der instinktivt og ubevidst
- foretager den association. - Jeg tror...
Tænk ikke, Arthur!
Du, Katie,
forsvarer en symbolsk digters menneskerettigheder,
men i virkeligheden nægter du at give "den anden" lov til at eksistere.
Fordi du mener, at anerkendelsen af forskellen
ved at nævne den er forkert.
Så hvad er rigtigt?
Hvad vil gøre dig glad?
Skal vi bygge et samfund helt efter dine specifikationer?
Skal jeg bygge en verden
til dig helt uden skarpe kanter?
Fylde din valgte celle med høfligheder og forbandede advarsler?
Det er ikke derfor, jeg er her. Jeg er her for at undervise, okay?
- Okay? - Okay.
Okay.
Godt. Alle tiders.
Godt.
Marcus! Marcus er her fandeme. Vil du tilføje noget?
Nej, professor Imhoff.
Okay.
Gid dette møde ikke skulle holdes,
og jeg er sikker på, I helst var fri for at være her.
Vi har oplevet et frygteligt brud på Yales værdier.
Det har været en brat opvågnen for mig og for os alle sammen.
Som mange af jer ved,
er en kvindelig ph.d.-studerende kommet med anklager mod en professor.
Professor Imhoff?
Vil du blive et øjeblik?
Der er ingen grund til at trække det ud.
Vi er blevet informeret om,
at du udfyldte en recept
i dr. Sayers' navn, som hun ikke udskrev til dig.
Vent, hvad?
Walgreens advarede om recepten,
da der ikke var nogen elektronisk recept.
Da dr. Sayers indså, hvem der udfyldte den, kom hun til os.
Jeg ved ikke, hvad du snakker om.
Alma, beviserne er uangribelige.
Kim har besluttet ikke at melde dig, men vi skal afgøre,
hvilke disciplinære foranstaltninger der skal træffes.
Jeg kan med sikkerhed sige, at fastansættelsen er...
...sat i bero.
I bero?
På ubestemt tid.
- Jeg synes bare, det er fascistisk. - Men det står i artiklen, så...
- Han grinte hele tiden. - Åh gud.
Ja, det skaber negativ præcedens.
- Jøsses, laver du sjov? - Ja. Nej.
Hvorfor?
Sig det til ham.
- Jeg tror, han var det. - Farvel, Charlie!
Alma, hvad laver du her?
- Jeg vil snakke. - Dårlig idé. Maggie?
Har du ikke en obskur demonstration, hvor du kan vise din vrede?
Det er okay. Jeg er okay.
Hun er okay.
- Maggie... - Gå med dem.
- Det er okay. Virkelig. - Okay.
- Skal vi gå derhen? - Nej, det er fint.
Alex har ret.
Vi burde nok ikke snakke sammen.
Førhen sagde folk, at du var min skygge.
Frederik sagde det faktisk hele tiden.
At du tog mine manerer til dig og kopierede min påklædning.
Okay, du kan stoppe.
Det giver ingen mening.
- Det skriver vi en opgave om, ikke? - Jo.
- Okay. - Det bliver bare... Hvad sagde hun?
Jeg ved, du føler noget for mig.
Hvad laver du? Alex står lige der.
Frederik tager fejl om mange ting,
men han havde altid ret om dig.
Du er den værste slags middelmådige studerende
med alle muligheder for succes,
men uden talent eller ønsket om at opnå den.
Men en masse ressourcer
og en masse af andres tid spildes på dig.
Ikke mindst min. Og din afhandling
er tydeligvis plagieret
og stinker af dovenskab
kombineret med dit desperate håb om,
at du vil være din gave værdig.
Okay.
Jeg ved ikke, hvad du tror,
- du tror, du taler om... - Spar mig.
Jeg beder dig.
Jeg har det ikke godt med at tale med dig mere.
Ikke alt skal gøre dig tilpas, Maggie.
Ikke alt skal være et lunkent bad,
som du kan synke ned i, indtil du falder i søvn og drukner.
Og der er ingen belønninger i døden,
fordi man har lidt så skidemeget som muligt i livet.
Du har skabt et liv, der skjuler
dit tilfældige privilegium, grådighed
og desperate ønske om at imponere.
Jeg har i det mindste selvrespekt
til at være åben om, hvad jeg ønsker. Men dig?
Det hele er løgn.
Du bor i en lejlighed ti gange billigere, end du har råd til at betale for?
Du dater en person, du intet har til fælles med,
fordi du tror, deres identitet gør dig interessant?
Du slesker for mig, fordi du tror, min hengivenhed
giver dig troværdighed, en adoptivmor
som erstatning for din uudholdelige mor. Det hele er løgn.
Ikke sært, at alle tror, du også løj om Hank.
Pis.
Din dumme kælling. Du aner ikke, hvad du lige har gjort ved mig.
Nu er det nok. Kom.
- Er du okay? - Ja, Alex.
- Undskyld. - Er du okay, skat?
- Hvad fanden sagde hun? - Jeg er okay.
Fandens. Kom. Jeg har dig.
Lad os gå.
Tak. Farvel.
Ja, det her er pinligt.
Hvor længe har du været her?
I dag?
Jeg er bare kommet og gået.
Hvordan fik du mine nøgler?
Hvorfor er du her?
Det er min lejlighed.
Du gav mig nøglerne sidste år til jul, da min søster var på besøg.
Du fik dem aldrig igen.
Jeg har haft en lortedag. En drink?
Ja.
- Vil du have en? - Nej tak.
Eller det vil jeg faktisk.
Se os lige.
To Ikarosser.
Du har hørt det.
Rygter spredes hurtigt.
Sidst jeg tjekkede, levede vi stadig.
Hvad er livet værd, når ens levebrød bliver stjålet?
Inderst inde føler jeg, at jeg altid ventede det her.
Jeg forventede, at råddenskaben i mig ville blive
set af andre, lige før jeg formåede at udslette den.
Sådan taler en ægte kvinde.
Jeg har aldrig følt mig rådden.
Sådan taler en ægte mand.
En mand, du elskede engang.
Ja.
Jeg vidste, jeg havde ret.
Alligevel ville du høre det.
Ja, jeg er en simpel mand.
Mine følelser skal gengældes.
Elskede du mig?
Kom nu. Jeg sagde det jo.
Jeg sagde det jo.
Utallige gange.
Det gik aldrig over.
Ikke for mig.
Hvorfor tror du, jeg er her?
Det er du ikke.
Hvad?
En simpel mand.
Maggie slog mig.
- Hvad? - Hun gav mig en lussing.
Gav hun dig en lussing?
Det var fandens.
Jeg ville ønske, det var omvendt, men...
Jeg mener,
jeg nedgjorde alle hendes livsvalg
og sagde, jeg vidste, hun plagierede,
- så det var ikke uberettiget. - Sagde du det, jeg sagde?
Nej. Jeg vidste det med afhandlingen, før du sagde det.
Som du sagde, var det tydeligt for enhver, der læste den, så...
Vidste du det?
I al den tid? Vidste du det?
Hvorfor fortalte du mig det ikke?
- Jeg mente ikke, det var vigtigt. - Du mente ikke...
Du mente ikke, det var vigtigt?
Hvad havde du gjort?
Tegnet en linje mellem to punkter og anklaget
en kvinde, der sagde, du forgreb dig?
- Et famlende forsøg. - Ja.
- Du lyder desperat. - Netop.
Jeg er desperat. Jeg er absolut skidehamrende desperat!
De havde givet dig dødsstødet.
Gid de havde gjort det.
I stedet for at lade mig dø her i ubemærkethed.
Ved du, hvor mange gange
jeg overvejede at hoppe ud fra den skide kaj? Gør du?
Hvad jeg end havde gjort, havde det ikke ændret...
Det ved du ikke!
Det kan du ikke vide.
Tror du, jeg gjorde det?
- Hvad? - Tror du, jeg voldtog hende?
Du flirtede med dem alle.
Flirtede jeg? Jeg flirtede.
Ja. Og hvad så, for helvede? Alle hvem?
Alle dine studerende.
Du kunne have knaldet med dem.
Er du jaloux? Er det...
Jeg er ikke sikker.
Jeg gjorde det ikke.
Fordi som en forbandet idiot
brød jeg kun reglerne med én person
og knaldede med dig.
Pis.
Fandens!
Gudfaderbevares.
- Pis. Fandens! - Du er en idiot.
Lad mig se.
Du godeste!
Hey.
Du er en idiot.
Hank.
Vær sød at stoppe.
Hank.
Hank. Stop så!
Slip mig, for fanden!
Jøsses.
Gå med dig.
Det her var en fejl. Gå med dig.
Jeg beder dig.
Gå med dig.
15 UBESVAREDE OPKALD UKENDT NUMMER
KIG PÅ DET HER MED DET SAMME
ER DET SANDT?
MAGGIE RESNICK KRITISERER FEJLINFORMERET "MENTOR"
HAR DU LÆST DET? ER DU OKAY?
Det er hende!
- Professor. - Se!
- Professor. - Der er hun.
- Kom, alle sammen! - Professor!
Professor... Vil du kræve Yale til ansvar?
Vi vil bare snakke.
- Nej, beklager... - Nogen skal tage ansvar.
- Vi kræver retfærdighed. - Undskyld...
- Tror du Maggie? - Vi tror Maggie!
Er du villig til at sige, han handlede forkert?
Vi kræver ansvar.
- Vi tror på kvinder! - Nej, jeg...
- Pis. - Er hun okay?
Det ved jeg ikke. Pis.
- Giv hende plads. - Er hun okay?
- Gå væk. Giv hende plads. - Vi rørte hende ikke.
Hun kollapsede bare.
Hej.
Hvordan har du det?
Ad helvede til.
Ja...
Adskillige blødende mavesår har den effekt.
Lægen sagde, du må have haft meget ondt.
Hvorfor sagde du ingenting?
Du...
...modtog en masse opringninger.
Alle fra det samme nummer.
Og...
Tingene falder til ro igen.
Der vil ske en ny katastrofe, og det hele vil være glemt.
Læs det for mig.
Al, jeg...
Jeg beder dig.
"Det er, hvad Resnick kalder den feministiske generationskløft,
hvor Alma måtte kæmpe for alt det, hun burde have fået,
men hun kan kun forstå fremskridt på den måde, hun opnåede det,
ved at underlægge sig den krænkende patriarkalske dagsorden."
"Alma svigtede mig som lærer, men mest af alt som kvinde,
som mentor. Og nu er jeg bare endnu en sort kvinde,
der håbede på lige og fair anerkendelse
fra en hvid kvinde,
men ikke fik andet end symbolsk undertrykkelse til gengæld."
Vi kan bekæmpe det her, ikke?
Skrive et modsvar eller noget?
Jeg vil fortælle dig noget.
Jeg fortalte om min barndom,
og at min fars bedste ven voldtog mig og misbrugte mig.
Det er ikke sandt.
Vi var forelskede.
Han var så sød og flot.
Jeg kunne bare stirre på ham.
Nogle gange tog jeg på arbejde
med min far, bare så jeg kunne se ham.
Jeg kunne ikke koncentrere mig i timen,
i skolen, med mine venner...
Alt føltes så...
...kedeligt.
Undtagen ham.
Han var det eneste, der føltes ægte.
Han kyssede mig for første gang dagen efter min 15-års fødselsdag.
Og...
Hvornår...
Måske seks måneder senere.
Han sagde, jeg var for ung, men jeg insisterede.
Det var den lykkeligste tid i mit liv.
Så sagde han pludselig en dag,
at han havde mødt en anden, og...
En, der var mere passende.
Han begyndte
at tage hende med til mine forældres fester og...
...viftede med hende foran mig, som om han...
...prøvede at bevise, han var ligeglad.
Det var så ondt.
Så jeg fandt på en historie...
...som jeg vidste, ville såre ham.
Tre år senere begik han selvmord.
Jeg havde allerede trukket historien tilbage, men...
...det var lige meget.
Jeg ville såre ham, ligesom han sårede mig, og det gjorde jeg.
Alma, du var...
...meget ung.
Unge piger vil opleve voksne ting,
før de er klar til dem.
Men det er altid den voksnes opgave
at beskytte et barns uskyld.
Nej.
Jeg gav ham ikke noget valg.
Der er altid et valg.
Det er lige meget, at du ville have ham,
om så du kastede dig over ham.
Han skulle have afvist dig.
Nej. Det gjorde han.
Det gjorde han. Han afviste mig.
Han var en god mand, og jeg ødelagde ham med en løgn.
Alma.
Det var ikke løgn.
Du bliver ved med at tro,
at han ikke gjorde noget galt.
Du bebrejder stadig dig selv.
Tror du, du kan give dig selv lov til at se sandheden i det?
Sandheden...
...er, at jeg elsker ham.
Og jeg elsker dig.
FEM ÅR SENERE
Det her er nyt.
Ja, vi har set... Den spredes
fra træerne her... Se alle gløderne...
Hvis du panorerer kameraet, kan man se gløderne flyve op.
Man kan se dem i røgen. Alt det.
Vinden er lidt...
Den har lagt sig her, men vinden kan blæse dem langt,
flere kilometer væk, og de kan antænde...
De kan falde ned på et tag og starte en ny brand.
Dekan Imhoff? Din aftale kl. 16. Du bad mig minde dig om den?
Tak, Peter. Jeg skulle til at gå.
Frygteligt, ikke sandt?
Helt sikkert.
Gløderne er bogstavelig talt som snefnug.
De falder omkring os.
Solen... Det ser så vanvittigt ud.
Man kan ikke se solen. Den er helt sort.
JEG HÅBER, DU HAR DET GODT.
HVAD MED EN DRINK OM TO UGER?
Meta, Facebook og Instagrams moderselskab,
meddelte fredag, at det stopper sin politik
om diversitet, lighed og inklusion. Tidligere på ugen
meddelte Meta, at tredjeparts faktatjekket droppes
i USA. Retningslinjerne for hadefuldt indhold ændres også...
Undskyld, jeg kommer for sent.
- Undskyld, jeg bestilte. - Det er okay.
Deres vin er overraskende god.
Jeg drikker ikke længere, så...
- Det gør ingen. Godt at se dig. - Ja.
Du ligner dig selv.
- Du lyver. - Nej.
Men...
...folk, der kun lever for én ting, ældes tilsyneladende aldrig.
Det var her, vi altid kom med Hank.
Det var hans bord derovre.
Nogle gange spekulerer jeg på, hvor han er.
Han tjener kassen som spindoktor for en Demokrat.
"Politik slår intellektet ihjel."
Det siger Frederik altid.
- Er I stadig sammen? - Vi er stadig sammen.
Og Alex?
Men de har det godt.
På vej til at blive partner et sted.
Jeg læste din artikel.
Den var meget klog. Din tilståelse, angeren.
Den var velskrevet, ikke sandt?
Jeg tror, du skrev den, så du kunne få alt det, du ønskede.
Hvad med dig? Er du gift?
Forlovet.
- Tillykke. - Ja.
- Hvem er den heldige... - Nia.
Hun er fantastisk. Jeg mener,
hun er meget intelligent og bare... Vil du se?
Selvfølgelig.
Hun er smuk.
Hvor gammel tror du, hun er?
Treogfyrre.
Hun er chefkurator på det nye Whitney Museum.
Kig bare videre.
Du ved...
Jeg brugte så meget tid på at håbe på din fiasko,
at jeg tænkte, vi en dag ville blive kvit.
Det er sikkert ligegyldigt nu...
...men jeg sårede dig, og det er jeg ked af.
Jeg ved ikke, om du forventede mere...
Det er pænt af dig.
Jeg...
Jeg tror allermest, jeg var forvirret dengang.
Jeg vidste ikke, om jeg ville være dig eller være sammen med dig.
Og nu?
Jeg har altid vidst, vi var forskellige, men...
...nu ved jeg, det er en god ting.
Jeg kan lide at mærke, hvad der sker med mig,
og intet påvirker dig.
Jeg mistede alt.
Og se dig nu.
- Synes du, jeg er en dårlig person? - Jeg...
Er det overhovedet vigtigt?
Jeg opgav idéen om hævn for længe siden.
Men jeg er nysgerrig.
Efter alt det hele, er du...
Er du lykkelig?
Ja, det er jeg virkelig.
Så er jeg glad.
Du gjorde det.
Du vandt.
Regningen, tak.
Tak!
Tekster af: Vibeke Petersen
Kreativ supervisor Anders Søgaard