STYL TAKEMIJA IZUMIHO REZIDENCE
Co to bylo?
To jsi ty, Džuzo?
Džuzo...
Co to?
GAROUDEN: CESTA VLKA SAMOTÁŘE
Způsobuje pořádný rozruch.
Ta tvá bestie.
Mistře Ranbo...
Zase jsem se utkal
s člověkem.
Jako před čtyřmi lety, že?
Když ses najednou objevil u mých dveří.
Potěšilo mě, že sis vzpomněl na starého blázna,
se kterým ses jednou setkal u Izumiho.
Mistr Izumo řekl: „Ten mnich je pravým opakem nás.“
To mě nepřekvapuje.
Pořádně si tu bestii uvnitř prohlédni.
Do háje!
Podle policie
někdo včera v noci ukradl loď ze severního doku.
Krucinál!
To byl určitě Fudžimaki.
Myslím, že utekl na pevninu.
Sotva jsme přijeli a už se vracíme.
Taková ztráta času!
Šli jsme po špatném muži a navíc dopadli takhle!
Ani mi nemluv.
Ale byl rozhodně působivý.
To ano. Zajímalo by mě, kdo to je.
Nevím.
Ale Mistr Šozan jednou řekl,
že s drsnými chlápky tam venku při rvačce neobstojíme.
Při rvačce.
Měl pravdu.
Sakra!
Au...
Do háje.
Proč se nemůžu trefit?
Pořád nevíš?
Šukuči znamená „zmenšení země“.
Je to práce nohou ve starých bojových uměních.
Stará bojová umění?
Mnichu.
Co ty seš sakra zač?
Jen badatel se zájmem o stará bojová umění.
Proč jsi mi vůbec pomohl?
Mohl jsi mě předat policii.
Proč by ses kvůli mně...
Co se ti nelíbí? Už jsi v bezpečí, ne?
Buď rád, že jsi z toho vyvázl, mladej.
„Mladej“?
Použiju vaši ledničku, Mistře.
A kde je Makio?
Netuším.
Možná šel zase na kopec.
Díky. Podívám se po něm.
Tak zatím, Džoze!
Ten muž se jmenuje Makio?
Je to tvůj učedník?
Ne. Je v podobné situaci jako ty.
Je jako spadlý list, který odnesl déšť
a vítr ho zavál až sem.
Spadlý list...
Já a ten muž...
Makio!
To jsi ty, Mijuki.
To je pro tebe.
Děkuju.
Policie i karatisté jsou pryč.
Skočili na mou báchorku s ukradenou lodí.
Byla to hračka.
Mrzí mě to.
Zase jsem tě otravoval.
Ale no tak.
Jsem tu, abych ti pomohla.
Jsem tak ráda, že ses vrátil, Makio.
Myslela jsem, že už se neuvidíme.
Proč mi říkáš „Makio“?
Mám ti říkat pravým jménem?
Pro mě budeš vždycky Makio.
Od chvíle, co tě tak Mistr Ranbo představil.
Už jsou to čtyři roky...
BISTRO MIJUKI
Nedělej fóry, Mijuki.
Pane Hajaši, jste opilý.
Cože?
No tak, pojď sem!
Dejte ty ruce pryč!
Polila jsi mě pivem!
Můžete si za to sám!
Svině!
Na co si to hraješ?
Nebojím se nějaké děvky, co přišla o kšeft.
Pojď sem. Tak dělej!
Přestaňte!
To už stačilo.
Cože?
Chceš přes držku?
S lidmi nebojuju.
Co?
Už mám dost těch tvých keců!
Co to?
Jste teda tvrďák, pane.
Tak já to dneska nebudu řešit.
Dej mi to prosím na účet, Mijuki.
Díky.
Jste v pořádku? Teče vám krev.
Nevíte náhodou, jestli tady na ostrově nežije Mistr Ranbo?
Prosím?
Pamatuju si,
že jsi žil u Mistra Izumiho.
Jmenuješ se Fudžim...
Makio Fudži, je to tak?
Vážně?
Jmenuješ se Makio?
Těší mě.
Myslela jsem, že tu zůstaneš napořád...
Makio,
proč ses vrátil?
Proč to ten...
Sakra! Ten mnich je neporazitelný!
Neporazitelný?
Kdybys to myslel vážně, neměl bych proti tobě šanci.
Chceš říct,
že to nemyslím vážně?
Je to tím, že tě nenechám pořádně zaútočit.
Co?
Nebylo by přece správné napadnout bezbranného staříka,
jako jsem já.
Nech si ty řeči.
Když se od tebe například odvrátím,
vycítíš, že s tebou nechci bojovat.
To tvůj útok automaticky zbrzdí.
Nemůžeš s tím nic dělat.
Ale proč vždycky minu, když se chci trefit?
To proto, že se trefuješ do prázdna,
do prázdna, které jsem vytvořil.
Do prázdna?
Jednou to pochopíš.
Chci to vědět teď!
Chci bojovat s někým mnohem silnějším.
Nemůžu tě naučit bojovat.
Učím techniky, jak se boji vyhnout.
Bože.
Tak už mě nepoučuj a nauč mě ten pohyb.
Ten tvůj kouzelný pohyb.
Ven s tím!
Vy ještě trénujete?
Končíme, pojďte!
Všichni k obědu!
Člověku ale chutná, když nejí sám, viďte?
Dlouho jsem nestoloval s tolika lidmi.
Jsme trochu jako rodina.
Jako bych měla dva brášky.
„Brášky“?
To vařila tvá sestra úplně sama.
Tak si toho važ.
Sama? Vždyť je to jen vývar.
Ale povedl se ti.
Tamon je v nejlepší formě.
Je jasné, kdo pojede na olympiádu.
O co ti jde?
Chceš vyzvat tohle dódžó?
Pane Tamone!
Fuhito Tamone!
Jak se jmenuješ?
Džuzo Fudžimaki, takemijská škola.
Budete se mnou trénovat?
Něco na tobě je.
A pravidla?
Rvačka.
Co?
Ten se zbláznil!
Dobře.
Tamone, není ti nic?
Sakra.
Neumím to jako Mistr.
Bude se zlobit,
že jsem bez dovolení použil Tygřího krále?
Tygří král...
Promiňte!
Vy jste Saeko Izumiová, že ano?
Promiňte, ale zrovna mířím k vám.
Já jsem Cutomu Himekawa z Hokušinkanu.
Vy jste z Hokušinkanu?
Snažil jsem se uklidnit pohledem na třešňové květy.
Protože když stojím před pravým bojovníkem,
srdce se mi chvěje.
Je to pravda?
Fudžimaki porazil Ičira Šina?
Přibližně ve stejnou dobu přišel do Šinova dódžó vyzyvatel
a porazil mistrova zástupce.
Ten vyzyvatel byl někdo jiný,
ale pak to vypadalo, že porazil i Šina.
Kdo byl ten vyzyvatel?
Představil se jako Bunšiči Tanba.
Bunšiči Tanba...
Ten mě vyzval v dopise.
Pár členů se ale dozvědělo o Fudžimakim.
Některé to tak vzalo, že Fudžimakiho hledají, aby se pomstili.
To jste sem jel jen kvůli tomu?
Ne, jsem tu z jiného důvodu.
Šéf Hokušinkanu, Šozan Macuo,
se pokouší o revoluci bojové scény.
O revoluci?
Ano.
V Hokušinkanu teď pořádáme velký turnaj
pro různé školy bojových umění.
Zveme bojovníky ze škol po celé zemi,
aby určili, kdo je skutečný šampión.
Macuo vždycky věřil,
že titul „nejsilnější bojovník na světě“
si zaslouží jen tři muži.
Jedním z nich je samozřejmě sám Šozan Macuo.
Druhý je profesionální zápasník Velký Tacumi.
A třetí jste vy,
Mistr Sojčiro Izumi ze školy Takemija.
Říkal, že chce určit,
které bojové umění je nejúčinnější, jestli Hokušinkan, nebo Takemija.
Rozumím.
Ale,
než na to přistoupím, musím mít s kým bojovat.
Pane Himekawo,
byl byste tak laskav a trénoval se mnou?
Saeko!
Ano?
Pan Himekawa u nás chvíli zůstane.
Ano?
Postarej se o něj prosím.
Jistě.
Děkuji za přijetí.
Hej, Džuzo! Žádné flákání!
Sae...
Tvé oblečení!
Vydrž.
Nehýbej se!
Staneš se otcovým adoptivním synem?
Já...
Takemijská tajemství zdědí jediný syn, ne?
Mistr říkal, že doba se změnila a dovolil mi stát se jeho učedníkem.
Aha.
Říkal mi, ať si vezmu nejsilnějšího muže na světě.
Nejsilnějšího muže na světě...
Nevadilo by mi,
kdybys to byl ty.
Slyšel jsem,
že jsi jako já.
Taky v sobě máš bestii?
Jsem tu, abych ji utišil.
Co zjistit, čí bestie je silnější?
Hned teď.
S lidmi nechci bojovat... už ne.
Škoda
že takový talent zůstane zakopaný tady.
To platí i pro tebe, ne?
Nepřijde ti, že paměť
je jako prokletí?
Je to mučicí nástroj.
Když mi bylo asi deset, umřela mi máma.
Pak se o mě staral táta. Byl to boxer.
Jezdil jsem s ním na zahraniční turné.
To byly dobré časy.
V 17 se ze mě stal profík.
Proslavili jsme se, protože jsme s tátou byli oba profíci.
Jenže pak
měl táta na turné potyčku s opilcem.
Ubodal tátu k smrti.
Pak to bylo dost těžké.
Ale trénink jsem za žádné situace nevynechal.
Po tom všem jsem si dal pauzu.
Když jsem byl osmý na světě, mohl jsem bojovat o titul.
Začalo to úplně banálně.
V jednom baru jsem se dostal do hádky.
Nechtěl jsem zaútočit,
ale ten parchant vytáhl nůž.
Než jsem se nadál, byl celý od krve.
Když se naštvu, něco ve mně přepne a přestávám se ovládat.
Tím se všechno pokazilo.
Byl jsem blázen.
Poslouchej.
Ve chvíli, kdy napneš určitou část těla,
soupeř pozná, odkud tvůj útok přijde.
Musíš udělat opak.
Uvolnit se.
Co?
Přesuň své těžiště, a když chceš pohnout nohou, uvolni koleno.
Až si na to zvykneš, budeš se hýbat rychle
a soupeř neodhadne, co uděláš.
Co?
Co se děje?
Myslel jsem, že se chceš naučit Šukuči.
Můžeš mi to zopakovat?
Hej.
Jaké je podle tebe nejúčinnější bojové umění na světě?
Baví mě učit se pohyby z jiných bojových umění,
ale věřím...
Určitě je to box.
Hej.
Ty seš Džuzo Fudžimaki, že jo?
Co chcete?
Ty drž hubu, blbe!
Tomu říkám vychování.
Nepleť se do toho!
Fakt si myslíte, že mě porazíte?
Tak do toho.
Jdi do háje!
Tak dělej!
Má velký dosah. Je těžké vyrazit ve správnou chvíli.
Hej.
Ty tam.
Dva na jednoho, to není fér.
Podívejme, tak on použil Šukuči.
Fudžimaki!
Mistře Ranbo...
Přece jen
se nedokážu vzdát stylu Takemija.
Makio!
Mijuki...
Nakonec tu nemůžu zůstat.
Mrzí mě to.
Ať už půjdeš kamkoliv,
doufám,
že jednou najdeš své místo na výsluní.
Džoze...
Překlad titulků: Drahomíra Rezková