Necessito més que això.
En vull més!
Kokushu el Botxí.
Encara no m'he acabat de divertir.
Fem un duel a mort?
La batalla s'ha acabat.
Però som samurais.
Per a nosaltres mai s'acaba.
Fan que sigui vist i no vist, eh?
Aquests cabrons amb els seus rifles i canons.
Ho veus?
Ja està!
No fa ni la sensació de matar.
Quina arma tan pulcra.
L'era de l'espasa s'està acabant.
Els guerrers ja no som necessaris.
Però continuarem sent qui som.
Sempre serem guerrers i assassins.
M'ha agradat veure't matant.
Va, ensenya'm com ho fas.
Què? T'agafen ganes de lluitar amb mi?
Mata'm.
Si no em mates ara,
et perseguiré mentre visqui.
Ja s'ha acabat.
A reveure, d'acord?
Kokushu el Botxí!
L'era dels samurais s'ha acabat. Et quedaràs aquí fins que et moris.
Vull lluitar…
Quina mala pinta que fas, Bukotsu Kanjiya.
Et fas fonedís durant deu anys,
reapareixes per a la Rebel·lió de Satsuma
i et poses a matar enemics i aliats.
Què ha sigut de la teva vida tot aquest temps?
Què ha sigut de la meva vida?
He estat mort.
He estat mort des de llavors.
Et donaré l'oportunitat de tornar a viure com a samurai.
Eh?
BUSQUEM PARTICIPANTS
Eh! Què coi passa?
PER A TOSHIYOSHI KAWAJI
HEM DE PARLAR DEL FUTUR DE LA POLICIA. T'ESPERO A TÒQUIO.
Senyor Okubo!
Senyor Okubo, li ho suplico.
Si no exterminem els shizoku en aquesta guerra,
segur que es revoltaran contra la nova era!
Doni permís de dur armes de foc al cos de policia, si us plau.
- No ho faré. - Per què?
Com vol que el protegim si hi ha un intent d'assassinat?
No permetent-los dur espases.
- No aniré més enllà. - Okubo!
Actuar amb mà dura només donarà lloc a més revoltes.
Recordi Kyoto a les acaballes del shogunat.
Quants camarades van caure, assassinats a mans dels shizoku!
Si hi ha un complot de samurais per assassinar-nos, no els podrem aturar.
Necessitem armes de foc per protegir el nou Japó!
Com pretens aturar violència amb més violència?
Què creus que necessita, el Japó, per enfortir-se com a nació?
- El poble! - I el poble necessita protecció!
No guanyaràs el seu suport per la força! Com és que no ho entens?
Kawaji.
Els shizoku ja no són necessaris.
No obstant això,
si no trobem la manera de conviure-hi,
aquest país no té futur.
Vull que sàpiga que no em rendiré.
EL PROJECTE KODOKU
Senyor Kawaji.
Endavant.
Disculpi.
Ha arribat un telegrama de l'Okubo per a vostè.
Per a Toshiyoshi Kawaji.
Hem de parlar del futur de la policia.
T'espero a Tòquio.
- Futaba. - Sí?
Ves a ballar.
- De debò? - Sí.
Moltes gràcies.
N'estàs segur?
Queden dos dies fins a la trobada.
A més,
podrien ser els últims que passem junts.
Així que aquesta és la teva nova cara.
Què vols dir?
Ara sembles un pare que vigila la seva filla.
Et va fer feliç, formar una família?
Sí.
Com és, tenir una família de debò?
És tenir una cosa per a la qual ho sacrificaries tot.
M'ha ensenyat a viure sense matar.
Doncs, jo…
si hagués sabut què m'esperava…
hauria preferit morir en la competició per l'escola.
Ho he pensat mil cops.
Iroha.
No volia que…
Ja ho sé.
Vaig a donar una volta.
Si els nostres germans correguessin perill?
Explica'ns què passa.
El Shujiro Saga i la Iroha Kinugasa seran assassinats, si no feu res.
Et refereixes a…?
Gentosai?
Ei, molt bé! L'has ensopegat!
Hi ha un festival al santuari d'aquí a prop.
Són allà.
I el Gentosai també.
Com…?
Qui ets?
Bona pregunta.
Últimament, ni tan sols jo n'estic segur.
Us hauríeu d'afanyar.
Kyojin.
- De què va, tot això? Qui és el Gentosai? - Shinnosuke.
En aquest món, hi ha coses que és millor que no sàpigues.
Però…
Ja que hi som, per què no divertir-nos amb aquest joc del Kodoku?
La vuitena candidata a successora de l'escola Kyohachi-ryu,
Iroha Kinugasa.
Ja la tinc.
No pot ser…
Vinga, som-hi!
Sí!
Vinga!
T'he trobat.
Kokushu!
Ja era hora que lluitéssim!
Enrere!
Ho sabia.
Res supera lluitar a mort contra tu.
Tu només mates per gust.
Mira qui parla.
És patètic.
Tot és patètic.
I ho destruiré tot!
Atura't!
Què passa, senyoreta?
Per què mates persones innocents?
No tens res de samurai!
Futaba! Enrere!
I què és, un samurai?
Contesta,
senyoreta.
No ho facis, Bukotsu. Deixa-la.
Si la mato,
t'agafaran ganes de lluitar amb mi.
Para. No ho facis.
Deixa-la!
Aparteu-vos!
Té!
Fora! Aparteu-vos!
No faràs res, amb aquest braç. Rendeix-te.
Que em rendeixi?
Hem acabat així perquè ens vam rendir.
No et va fotre que et traguessin l'espasa?
Eres feliç, així?
- Sí, ho era. - Llavors què hi fots, aquí?
Al final, matar gent és l'única manera que tens de demostrar el que vals.
No pots ni salvar una sola persona sense matar, no?
Que l'era dels samurais s'ha acabat?
A mi tant me fot.
L'únic que cal fer
és construir-la de nou!
Aparteu-vos!
T'he trobat.
Kokushu!
Ja n'hi ha prou!
Té!
Correu!
Aquesta ha estat bona.
Però estàs acabada.
Vols dir unes últimes paraules?
Si això és tot el que saps fer…
no podràs contra els meus germans.
Tranquil·la.
Aviat tot quedarà destruït.
El quart dels candidats a successor de l'escola Kyohachi-ryu,
Shikura Adashino.
No em puc creure que m'hagi esquivat.
I ara el tercer,
Sansuke Gion.
Monstre!
Sansuke.
Els dos junts.
Entesos.
És massa fort.
Marxeu!
Iroha! Anem!
Fora!
Aparteu-vos!
Kokushu el Botxí…
Soc…
feliç.
Shujiro!
El primer a arribar a Chiryu-juku…
va ser el número 277, el Kamuykocha.
Sí! Fantàstic!
No ha vingut des del nord perquè sí.
I el número 66, el Bukotsu Kanjiya, ha sigut eliminat.
- Com dius? - L'ha mort el 108, el Shujiro Saga.
Vaja, vaja. Kokushu el Botxí no decep.
Quina pena, perdre Bukotsu el Salvatge.
És un altre espectre que s'ha esvanit.
Per a nosaltres, és motiu de celebració.
Té raó.
És clar.
Organitzador, ja gairebé és l'hora.
He d'absentar-me temporalment per complir les meves obligacions.
És clar, el cap de la Policia és un home ocupat.
Així doncs,
ha arribat l'hora.
Espero que continuïn gaudint del Kodoku.
Ja he telegrafiat la ubicació del punt de trobada.
Molt bé. Mantingues els rics aquests entretinguts.
Entesos, senyor.
Endavant.
Disculpi, senyor.
Pel que sembla, el senyor Kawaji ja ha tornat.
Aniré a veure'l ara. Prepara el carruatge.
Sí, senyor.
Encara no sabeu res del Shinpei?
No, senyor. He enviat algú a casa seva, però encara no hi havia tornat.
Demanem a la policia que el busqui?
No. Fes que els empleats del Ministeri es divideixin per buscar-lo.
Sí, senyor.
Què coi…?
Quant de temps, senyor Okubo.
Hanjiro!
Ets viu.
Em sap greu,
però el Kawaji no vindrà.
Què vols dir?
Però, dit això, tinc un missatge de part seva:
"Adeu-siau."
Què…?
Què està passant?
OKAZAKI-JUKU
On creieu que ha anat, la Iroha?
Coneixent-la, segur que està bé.
Extra!
MINISTRE DE L'INTERIOR ASSASSINAT
Shujiro, això…?
Han mort el ministre Okubo?
Però per què?
Això no és cap coincidència.
Què?
El Kodoku hi té a veure.
És el senyor Saga?
Qui ho pregunta?
De part del Sr. Maejima:
"Torno a Tòquio per una emergència. Continueu avançant."
Aquest és el missatge.
Entesos.
Bé, doncs, adeu.
Futaba.
Anirem a Tòquio tan de pressa com puguem.
D'acord.
Compte, ve un carruatge!
No et moguis, se t'obrirà la ferida.
Gràcies.
Sabeu què?
Estava somiant
en quan vivíem tots junts.
El Sansuke i jo ens discutíem, com sempre.
El Shikura lluitava molt bé.
Llavors, sempre dúiem un somriure a la cara.
Sí.
És veritat.
Si haguéssim lluitat per heretar l'escola llavors…
jo seria morta.
Gràcies al fet que el Shu es va escapar
encara soc viva.
Però, fins que no derrotem el Gentosai…
no podem continuar endavant.
Entre tots els germans,
derrotarem el Gentosai.
Aquell menyspreable…
No podrem vèncer-lo, si no ho fem plegats.
Tens raó.
Ho hem de fer i punt.
Sí.
Primer, buscarem els nostres germans.
MINISTRE ASSASSINAT
A Shimizudani, a Kioi-cho…
Ho ha fet de debò!
El Kawaji és un home formidable.
Ara ens podrem centrar en el Kodoku.
I tant.
Encara hi ha molts participants extraordinaris.
Tots els dèbils han sucumbit,
i ara només queden els més forts.
CHIRYU, OKAZAKI, HAMAMATSU, SHIMADA
Bé, senyors,
espero que continuïn gaudint del Kodoku.
Fem un brindis.
- Ei, no correu! - Corre!
Ja ve!
Va, juguem una mica més.
Que bé!
Anava curt de plaques.
Perfecte.
Amb això en tindré prou.
Ai! Que vols lluitar, tu?
Va! Per què no?
És divertit!
Au, va! No els has pogut matar?
Et vaig dir on eren i tot.
Continueu matant-vos mútuament fins que només en quedi un.
FI DEL PRIMER CAPÍTOL
Subtítols: Marina Torruella Bonsoms