‫לא מספיק.‬
‫לא מספיק!‬
‫קוקושו הקטלני.‬
‫עוד לא נהניתי מספיק.‬
‫בוא נילחם עד המוות.‬
‫הקרב נגמר.‬
‫אבל אנחנו סמוראים.‬
‫אנחנו תמיד ממשיכים להילחם.‬
‫זה נגמר מהר מדי, נכון?‬
‫הכלבים האלה עם הרובים ועם התותחים שלהם.‬
‫רואה?‬
‫קלי קלות.‬
‫אני אפילו לא מרגיש שהרגתי מישהו.‬
‫איזה כלי נשק מתורבת.‬
‫עידן החרב מגיע לקיצו.‬
‫כבר אין צורך בלוחמים כמונו.‬
‫זה לא משנה את מי שאנחנו בתוך תוכנו.‬
‫רוצחים היינו ורוצחים נישאר.‬
‫אהבתי איך שהרגת אנשים בקרב.‬
‫בוא תדגים גם לי.‬
‫כבר מתחשק לך להילחם בי?‬
‫תהרוג אותי.‬
‫אם לא תהרוג אותי עכשיו,‬
‫ארדוף אחריך בשארית חיי.‬
‫זה נגמר עכשיו.‬
‫אנחנו ניפגש שוב, אתה שומע?‬
‫קוקושו הקטלני!‬
‫עידן הסמוראים הגיע לקיצו.‬ ‫אתה תישאר כאן עד יום מותך.‬
‫אני רוצה להילחם…‬
‫איזה מראה מעורר רחמים, בוקוצו קאנג'יה.‬
‫נעלמת לפני עשר שנים,‬
‫ואז לפתע צצת מחדש במרד סצומה,‬
‫שם הרגת אפילו את בני הברית שלך.‬
‫איך החיים שלך מאז המלחמה?‬
‫איך החיים שלי?‬
‫אין לי חיים.‬
‫מתתי מזמן.‬
‫אני אתן לך הזדמנות נוספת לחיות כסמוראי.‬
‫- עיתון הוקוקו‬ ‫דרושים משתתפים -‬
‫היי! מה קורה שם?‬
‫- אל המלחמה: הסמוראי השורד -‬
‫- לטושיושי קוואג'י -‬
‫- עלינו לדון בעתידה של המשטרה.‬ ‫אני מחכה לך בטוקיו. -‬
‫לורד אוקובו!‬
‫לורד אוקובו, בבקשה.‬
‫אם לא נשמיד את השיזוקו במלחמה הזאת,‬
‫אין לי ספק שהם יתקוממו נגד העידן החדש!‬
‫בבקשה, הרשה לשוטרים להתחמש ברובים.‬
‫לא.‬ ‫-למה?‬
‫איך אנחנו אמורים להגן עליך‬ ‫מניסיונות התנקשות?‬
‫קחו מהם את החרבות שלהם.‬
‫לא ארשה יותר מזה.‬ ‫-מר אוקובו!‬
‫אם ננקוט יד קשה נגדם,‬ ‫זה רק יוביל למרידות נוספות.‬
‫זכור מה קרה בקיוטו בסוף תקופת אדו,‬
‫כמה רבים מחברינו‬ ‫נפלו בחרבותיהם של השיזוקו!‬
‫אם סמוראים מיומנים יזממו להתנקש בנו,‬ ‫לא נוכל לעצור אותם!‬
‫אנחנו זקוקים לרובים‬ ‫כדי להגן על יפן בעידן החדש!‬
‫מה הטעם להשתמש בכוח נגד כוח?‬
‫מה לדעתך דרוש ליפן כדי להתחזק כאומה?‬
‫העם!‬ ‫-אני רוצה להגן על העם!‬
‫אי אפשר לזכות בתמיכת הציבור בכוח!‬ ‫אתה לא מבין את זה?‬
‫קוואג'י.‬
‫לא יהיה עוד צורך בשיזוקו.‬
‫עם זאת,‬
‫אם לא נמצא דרך לחיות בדו-קיום…‬
‫למדינה הזאת אין עתיד.‬
‫אני…‬
‫לא אוותר.‬
‫- פרויקט הקודוקו -‬
‫מר קוואג'י.‬
‫תיכנס.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫אוקובו שלח לך מברק.‬
‫"לטושיושי קוואג'י.‬
‫"עלינו לדון בעתידה של המשטרה.‬
‫"אני מחכה לך בטוקיו."‬
‫פוטאבה.‬ ‫-כן?‬
‫לכי תצטרפי אליהם.‬
‫זה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫אתה בטוח?‬
‫הפגישה נקבעה לעוד יומיים.‬
‫חוץ מזה,‬
‫אולי אלה הימים האחרונים שלנו יחד.‬
‫אז ככה אתה נראה עכשיו.‬
‫איך אני נראה עכשיו?‬
‫כמו אבא שמסתכל על הבת שלו.‬
‫היית מאושר עם המשפחה שלך?‬
‫כן.‬
‫איך זה לחיות במשפחה אמיתית?‬
‫זה משהו שאני מוכן‬ ‫להקריב הכול כדי להגן עליו.‬
‫זה לימד אותי שאפשר לחיות בלי להרוג אנשים.‬
‫אני, לעומת זאת…‬
‫אילו ידעתי שכל יום יהיה ככה…‬
‫הייתי מעדיפה למות בקרב על הירושה.‬
‫חשבתי כך פעמים רבות.‬
‫אירוהה.‬
‫את טועה. אני…‬
‫אני יודעת.‬
‫אני יוצאת לסיבוב.‬
‫מה זאת אומרת, "אם האחים שלנו הסתבכו בצרה"?‬
‫ספר לנו את הפרטים.‬
‫שוג'ירו סאגה ואירוהה קינוגסה‬ ‫עלולים למות אם לא תעזרו להם.‬
‫אתה אומר ש…?‬
‫גנטוסאי?‬
‫היי! כל הכבוד, קלעת בול.‬
‫יש פסטיבל במקדש בהמשך הדרך.‬
‫שניהם נמצאים שם.‬
‫וגם גנטוסאי.‬
‫אתה…‬
‫מי אתה?‬
‫שאלה טובה.‬
‫בזמן האחרון, אפילו אני לא בטוח מה התשובה.‬
‫כדאי שתמהרו.‬
‫קיוג'ין.‬
‫על מה דיברתם? מי זה גנטוסאי?‬ ‫-שינוסוקה.‬
‫יש דברים שעדיף לך לא לדעת.‬ ‫-אבל…‬
‫אם אנחנו כבר משחקים‬ ‫במשחק הקודוקו שלהם, עדיף שניהנה מזה.‬
‫היורשת השמינית של קיוהאצ'י-ריו,‬ ‫אירוהה קינוגסה.‬
‫מצאתי אותך.‬
‫לא יכול להיות…‬
‫בסדר. בואו נתחיל.‬
‫כן!‬
‫מתחילים!‬
‫מצאתי אותך.‬
‫קוקושו!‬
‫הגיע הזמן שנגמור את זה אחת ולתמיד!‬
‫אחורה!‬
‫ידעתי.‬
‫דבר לא משתווה לקרב עד המוות נגדך.‬
‫אתה הורג רק לשם הריגוש.‬
‫תראו מי מדבר.‬
‫זה פתטי.‬
‫הכול פתטי כל כך!‬
‫ואני אשמיד את הכול!‬
‫תפסיק!‬
‫מה זה, ילדונת?‬
‫למה אתה הורג אנשים חפים מפשע?‬
‫אתה לא סמוראי!‬
‫פוטאבה! תתרחקי!‬
‫אז מהו סמוראי?‬
‫תעני לי,‬
‫ילדונת.‬
‫לא, בוקוצו. שחרר אותה.‬
‫אם אהרוג את הילדה הזאת,‬
‫נראה לי שתסכים להילחם בי.‬
‫לא. אל תעשה את זה.‬
‫אל תעשה את זה!‬
‫זוזו!‬
‫תמותי!‬
‫זוזו! פנו לי דרך!‬
‫אין לך סיכוי עם פציעה כזאת. פשוט תוותר.‬
‫אתה אומר לי לוותר?‬
‫הגענו למצב הזה בגלל שוויתרנו.‬
‫איך הרגשת כשלקחו ממך את החרב?‬
‫היית מאושר מאז?‬
‫הייתי מאושר.‬ ‫-אז למה אתה כאן?‬
‫אחרי הכול, להרוג אנשים‬ ‫זו הדרך היחידה שלך להוכיח את עצמך.‬
‫אתה לא יכול להציל‬ ‫אפילו אדם אחד בלי להרוג, נכון?‬
‫עידן הסמוראים הגיע לקיצו?‬
‫לא מזיז לי.‬
‫פשוט…‬
‫נבנה הכול מחדש!‬
‫זוזו!‬
‫מצאתי אותך.‬
‫קוקושו!‬
‫מספיק!‬
‫עוף מפה!‬
‫תברחי!‬
‫זה היה מהלך יפה.‬
‫אבל עכשיו את מחוסלת.‬
‫יש לך מילים אחרונות?‬
‫אם זה הכי טוב שלך…‬
‫לא תצליח להביס את אחיי.‬
‫אני מבטיח לך,‬
‫הכול יושמד בקרוב.‬
‫היורש הרביעי של קיוהאצ'י-ריו,‬
‫שיקורה אדאשינו.‬
‫אני לא מאמין שהוא התחמק גם מזה.‬
‫ועכשיו השלישי,‬
‫סאנסוקה גיון.‬
‫מפלצת!‬
‫סאנסוקה.‬
‫מתקפה משולבת.‬
‫הבנתי.‬
‫הוא חזק מדי.‬
‫תברחו!‬
‫אירוהה! בואי!‬
‫זוזו!‬
‫קוקושו הקטלני…‬
‫אני…‬
‫מאושר.‬
‫שוג'ירו!‬
‫המשתתף הראשון שהגיע לצ'יריו-ג'וקו היה…‬
‫מספר 227, קאמויקוצ'ה.‬
‫כן! נהדר!‬
‫השתלם להביא אותו לכאן מהוקאידו.‬
‫ומספר 66, בוקוצו קאנג'יה, הודח מהמשחק.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-הוא נהרג בידי מספר 108, שוג'ירו סאגה.‬
‫טוב, לא ציפיתי לפחות מקוקושו הקטלני.‬
‫חבל שאיבדנו את בוקוצו הקצב האכזרי.‬
‫זה רק אומר שנפטרנו מעוד רוח רפאים.‬
‫זה משהו שעלינו לחגוג.‬
‫אני מסכים.‬
‫כמובן.‬
‫אדוני המארגן. כמעט הגיע הזמן.‬
‫יש לי עניינים לטפל בהם,‬ ‫אז אני נפרד מכם לעת עתה.‬
‫כמובן. המפכ"ל הוא אדם עסוק.‬
‫אם כן,‬
‫הגיע הזמן.‬
‫רבותיי, אני מקווה שתמשיכו ליהנות מהקודוקו.‬
‫כבר שלחתי מברק עם פרטי מקום המפגש.‬
‫יופי. תמשיך לשעשע את הממזרים העשירים.‬
‫כן, אדוני.‬
‫יבוא.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫קוואג'י חזר מהנסיעה שלו לפני זמן קצר.‬
‫אלך לפגוש אותו מייד. הכן את הכרכרה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫עוד לא מצאת את שינפיי?‬
‫לא, אדוני. שלחתי מישהו לבדוק,‬ ‫ונראה שהוא עוד לא חזר הביתה.‬
‫שנבקש מהמשטרה לערוך חיפוש?‬
‫לא. שלח את עובדי משרד הפנים‬ ‫לנסות למצוא אותו.‬
‫כן, אדוני.‬
‫מה אתה…‬
‫עבר הרבה זמן, לורד אוקובו.‬
‫הנג'ירו! אתה…‬
‫אתה בחיים?‬
‫צר לי לאכזב אותך,‬
‫אבל מר קוואג'י לא בדרך לכאן.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫במקום זאת, יש לי הודעה ממנו.‬
‫"היה שלום."‬
‫מה…?‬
‫מה קורה כאן?‬
‫- אוקאזאקי-ג'וקו -‬
‫לאן לדעתך אירוהה הלכה?‬
‫מהיכרותי איתה, היא תהיה בסדר גמור.‬
‫מהדורה מיוחדת!‬
‫שוג'ירו, זה…‬
‫לורד אוקובו נרצח?‬
‫אבל למה?‬
‫זה לא צירוף מקרים.‬
‫מה?‬
‫הקודוקו קשור לזה.‬
‫אתה מר סאגה?‬
‫מי שואל?‬
‫הודעה ממר מאג'ימה.‬
‫"אני חוזר לטוקיו עקב מצב חירום.‬ ‫המשך להתקדם לעבר טוקיו."‬
‫זו ההודעה.‬
‫הבנתי.‬
‫להתראות.‬
‫פוטאבה.‬
‫נגיע לטוקיו מהר ככל האפשר.‬
‫בסדר.‬
‫זהירות! כרכרה מגיעה!‬
‫אל תזוזי יותר מדי. זה יפתח את הפצע.‬
‫תודה.‬
‫היי, תקשיבו.‬
‫חלמתי עכשיו חלום.‬
‫על התקופה שבה כולנו גרנו יחד.‬
‫סאנסוקה ואני רבנו כמו תמיד.‬
‫שיקורה-ני היה חזק.‬
‫כולנו עדיין חייכנו אז.‬
‫כן.‬
‫זה נכון.‬
‫אילו היינו נלחמים אז על הירושה…‬
‫הייתי מתה.‬
‫רק בזכות שו-ני, שברח…‬
‫אני עדיין בחיים.‬
‫אבל עד שנביס את גנטוסאי…‬
‫לא נוכל להתקדם בחיינו.‬
‫אנחנו נחסל אותו,‬
‫כל האחים יחד.‬
‫הממזר הזה…‬
‫ננצח אותו רק בכוחות משותפים.‬
‫את צודקת.‬
‫חייבים לעשות את זה.‬
‫כן.‬
‫ראשית, עלינו לכנס את כל האחים.‬
‫"בשימיזודאני שבקיאוי-צ'ו…"‬
‫הוא באמת עשה את זה!‬
‫המארגן הוא אדם מעורר הערצה.‬
‫עכשיו נוכל להתמקד בקודוקו.‬
‫אכן.‬
‫עדיין נשארו הרבה משתתפים ראויים לציון.‬
‫החלשים הודחו.‬
‫רק החזקים נותרו עכשיו.‬
‫- צ'יריו, אוקאזאקי, הממאצו, שימאדה -‬
‫ובכן, רבותיי,‬
‫אני מקווה שתמשיכו ליהנות מהקודוקו.‬
‫לחיים.‬
‫חכו לי.‬ ‫-רוץ!‬
‫הוא מאחורינו!‬
‫בואו נשחק עוד קצת.‬
‫איזה מזל.‬
‫הייתי צריך עוד תגים.‬
‫טוב.‬
‫נראה לי שזה יספיק.‬
‫גם אתה רוצה להילחם, אדוני?‬
‫קדימה, למה לא?‬
‫זה כיף.‬
‫ברצינות? לא הצלחת להרוג אותם?‬
‫אפילו מסרתי לך את המיקום שלהם.‬
‫תמשיכו להרוג זה את זה עד שרק אחד יישאר.‬
‫- אל המלחמה: הסמוראי השורד -‬
‫- סוף חלק ראשון -‬