Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BOKSAČ
Nadahnuto onima koji su pobjegli iz komunističke Poljske da ostvare snove.
Ovo je mogla biti istinita priča.
BYTOM, POLJSKA 1995.
Kvragu.
Da bar znam to opisati.
To što sam osjetio kad sam nakon toliko godina opet došao ovamo.
Stare rukavice, natopljene znojem.
Ring koji sam toliko puta uprljao svojom krvlju.
Bilo je to davno.
Davno prije
nego što sam sve sjebao.
Da bi ova priča imala smisla,
prvo ću vam ispričati o svom ocu.
Odakle da krenem?
Od njegove čvrste ruke?
Ili neprestanog kritiziranja?
Ma ne.
Počet ću od posljednjeg puta kad sam vidio svog oca
sretnog.
Ne, gledaj!
Dobro me maznuo! U redu je.
Tata ti se pretvara.
- Možeš nastaviti? - Možeš ti to!
Tata ti se pretvara. Gle sad. Polako.
Boks!
- Hajde, Edwine! - Dobro je!
Maše glavom bez obzira!
Pusti ga da se izmori!
Sad! Hajde!
Smekšaj ga!
To, Edwine!
- Tata ga je udario! - Bravo!
Šest!
- Edwin! - Ostani dolje! Ne diži se!
- Edwin! - Devet, deset!
To!
- I ja tebe volim. - Olimpijada!
To je to! Lijeva, desna! Onako kako sam ti pokazao.
- Edek, bit ćemo tu na zidu. - Ispod diplome?
Može, super. Hajde! Lijeva, desna, lijeva desna.
Hajde! Jedan, dva, hajde!
- Umorio si se? Jače! - Hajde!
Nokaut! Vidi ti to!
Jednog ćeš dana biti poljski šampion! Da, hoćeš, bit ćeš poljski šampion!
Mali moj! Sve ćemo ih pobijediti.
Vidi ti to!
Mislio sam da dolazim upoznati samo jednog boksača.
Ali tu ih imamo dva!
I to kakva!
Hoćeš li jednog dana biti prvak Poljske, kao tvoj tata?
Bit ću svjetski prvak.
Svjetski…
U tom ću te slučaju morati zamoliti za autogram.
Jer kad postaneš zvijezda, moći ću te gledati samo na televizoru.
- Hoćeš li, molim te? - Da.
Hvala lijepa! Dobro.
Divno.
Uokvirit ću to. A ovo je za tebe.
- Hvala. - Svjetski prvaci daju puno autograma.
Kako vam mogu pomoći?
Došli smo ti čestitati.
Nasamo.
Ako može.
- Da, samo vi dajte. - Czechu…
Dođi, pokaži mi.
U ringu će raditi upravo ono što mu kažeš.
Gospodo, ovo je prava simbioza.
Baš kao u Poljskoj.
Gospodo, sretno na Olimpijskim igrama.
- Ti varšavski gadovi! - Czesiek!
Olimpijada je najvažnija! To je tvoj san, Edek!
Ne, obitelj je najvažnija. Jednog ćeš dana to shvatiti.
Jebi se, princezo.
Daj mi to.
Bilo je to posljednji put da je moj otac kročio u Czesiekov klub.
- Još jednom! - Hajde.
Tata se na Olimpijadi borio protiv Rusa.
Sredi ga!
Borio i izgubio.
Izgubio je i karijeru.
Postao je sjena čovjeka kakav je bio.
- Boks… - Da te vidim!
- Czesiek… - Hajde!
Njegov klub…
Pazi se! Jędrzej Czernecki!
Nokaut!
Prohujalo s vihorom.
- Oprosti, tata. - Sjedni tamo.
Da si odmah sjeo!
Moraš učiti, jasno?
- Moraš jebeno učiti! Je li jasno? - Ali već znam to.
Je li? Znaš? Onda prijeđi na sljedeće poglavlje i uči…
Onda je našao posao kao rudar.
Pa na ono iza toga i iza…
I zatrpao me pod lavinom knjiga.
Obrazovanje.
Samo mu je to bilo važno.
A meni? I ne baš.
Tko mi zna reći koje su tri faze staničnog disanja?
Možda Czernecki?
Faze staničnog disanja, molim.
Glikoliza, Krebsov ciklus i oksidacijska fosforilacija.
To je točan odgovor.
Fosforilaciju čine transportni lanac elektrona i…
Dovoljno, sjedni.
Proizvedena energija stvara protonski gradijent, odnosno…
Sjedni!
- Ujko? - Jędrula.
Upadaj.
Sretan rođendan, klinjo! Živio.
Što ti se dogodilo?
Previše sam učio.
O, Kriste…
Pokaži mi tu ruku.
Gabi je medicinska sestra.
Imaš li već curu?
Nemam vremena za cure.
Još bolje!
Babe je skupo održavati.
Moraš ih hraniti, napajati i puštati s lanca da se seksaju.
- Czesiek! - Da, imaš pravo.
Zapravo ih ne moraš puštati s lanca.
Czesiek!
Kakav bi to rođendan bio bez dara?
TAMNA ČOKOLADA
Hvala!
Samo nemoj njome zapackati časopis.
VIJESTI IZ BOKSA LEGENDA
Kakva zvijer! I pripazi da ti tata ne nađe časopis, jasno?
Jasno.
Volio sam se družiti s ujakom.
Nažalost, to nije odgovaralo svima u mojoj obitelji.
Odakle ti ovo?
Od prijatelja iz škole.
Od prijatelja iz jebene škole?!
- Odakle ti?! - Edek! Što to radiš svom sinu?
Već sam ti rekao, neka nas se tvoj jebeni brat…
- Čekaj… - Neka nas se kloni!
- Zar ti nisam rekao?! - Kamo ideš?
- Riješiti ovo jednom za svagda. - Tata!
Ostani tu. Razgovarat ćemo kad se vratim.
Tata!
Čekaj malo.
Čekaj, Edek!
Smiri se. Diši.
Nisam se mogao otresti osjećaju da je to što se događa mom ocu…
Duboko diši.
…moja krivica.
Još jednom. Udahni, izdahni.
Iz udžbenika nisam mogao naučiti da su se pluća mog oca
pretvorila u prljavu, istrošenu spužvu.
No tog sam dana uspio uvjeriti sam sebe da će se oporaviti.
Samo sam morao raditi sve što je htio.
A učenik s najboljim školskim uspjehom na godini je
Jędrzej Czernecki.
Nikad prije nisam tako brzo otrčao kući.
Htio sam mu pokazati svjedodžbu
kako bi se napokon ponosio mnome.
VIJESTI IZ RINGA IZGUBLJENO ZLATO EDWINA CZERNECKOG
DVADESETE OLIMPIJSKE IGRE NEUSPJEH EDWINA CZERNECKOG
Da…
Polako.
Polako…
Više mi nije bilo do učenja.
Hej, kakvo iznenađenje.
- Htio sam zaboraviti. - Zašto?
Htio sam da život bude fer.
Zar nije danas sprovod?
Moja sućut.
- Začepi. - Što?
- Ušuti. - Tata je rekao da je Edwin bio dobar…
No najviše sam htio jebeno udariti nekoga.
- Ušuti o mom ocu! - Jebote!
Jebem ti! Nije bio dobar čovjek!
Idemo, jebote.
Vidim da želiš udariti nekoga.
Jesi li gluh, princezo?
Želiš se tući? No?
Udari me.
Ne možeš jače od toga?
Udari me!
- Udari me! - Jebem ti!
Udari me!
Hajde, udari me!
- Czesiek, stani, molim te! - Vjeruj mi, sestro.
Udari me!
Hoćeš li se rasplakati, princezo?
Ako želiš udariti nekoga, nauči to pravilno raditi.
Cijelim tijelom!
Sakrij bradu! Tako!
Kao bik!
Pleši!
Pleši na grobu svakog seronje koji ti se ispriječi na putu.
Nastavi udarati!
Brada dolje!
Uživaj! Živi!
Udaraj!
Jędrula…
spreman si.
Stop!
Mislim da nisam bio spreman.
1985. PRVENSTVO POLJSKE
Jedan! Dva!
- Ne! Miči to koščato dupe! - Tri! Četiri! Pet!
- Diži se! - Šest!
Diži se!
Darek!
Czernecki je pao kao udaren gromom!
Ne budimo preokrutni. Ipak mu je ovo tek prvo Prvenstvo Poljske.
- Samo je dobio batine kao curica… - Pet! Šest!
Sedam!
Osam! Hoćeš li dalje? Dobro.
- Jędrzej! - Boks!
Idemo, Jędrzej!
- Jędrzej! - Prekini već jednom meč! Molim te!
Kakva serija iznimno snažnih udaraca!
Czernecki se jedva drži na nogama!
- Stop! - Sudac označava kraj runde i spašava ga.
Izgleda da Czernecki mlađi nažalost nije naslijedio
genijalni talent svog oca Edwina, pokoj mu duši!
- Ovo je bilo… - Odlična runda.
Sve je u redu.
Odlično, sve ide prema planu. Imaš ga u šaci.
Jędrula.
Jesi vidio kakve sise ima ona ženska u prvom redu?
- Koja? Ona tamo? - Da.
A Jurek, komentator i šampion? Ima li brkove ili je samo ćelav?
- Ne znam… - U što to buljiš?
U publiku! A protivnik ti je pred tobom.
- I radi ti što god hoće. - Prestani!
- Jebi se! - Njegov ga trener nastoji dokrajčiti.
Prestani, jebote!
- Prestani, jebem ti! - Ili što?
- Hoćeš li se rasplakati? Princezo? - Jebem ti.
Mislio sam da si došao prebiti nekoga, a tu dobivaš batine kao pičkica.
- Što si mi to rekao, jebote? - Hoćeš prebiti nekoga?
- Daj mi ga, jebote! - Hoćeš?
Onda učini to!
Daj mi ga, jebote!
Izgleda da je Czernecki dobio novi nalet snage.
Stop! Natrag u svoj kut!
I to je nokaut! Nevjerojatno!
- Nevjerojatno! - Nokaut!
- Gotovo je! - Jędrzej Czernecki je prvak Poljske!
Sljedeći je korak Europsko prvenstvo u Londonu!
Bravo! Bravo, Jędruś!
Bravo, Jędrula!
Da!
Medalje će podijeliti predsjednik Poljskog boksačkog saveza,
drug Konstanty Zalewski.
Bravo.
Jabuka nije pala daleko od stabla.
Čestitam.
Nazdravimo budućem olimpijskom prvaku.
Naš se dečko danas borio kao zvjer.
- I dalje bi mogao sve izgubiti kao tata… - Tiho!
Ništa osobno, mali.
Bez uvrede, ali ove godine imamo ozbiljnih momaka.
Opet si pijan.
A ti si kao neki trezvenjak.
Czesiu…
Dvaput sam bio na Olimpijadi.
Dvaput sam osvojio zlato. A sad?
Sad komentiram neke tamo usrane turnire. Jebote.
- Vidi što si učinio! - Ja?
Na tatu je!
Bok.
Što čitaš?
Knjigu.
Toliko sam shvatio.
Je li dobra?
TEMELJI ORGANSKE KEMIJE
Što kažete na to da za praksu
popijete nešto organsko?
- Mislim na votku. - Aha, to je bila šala.
- Da. Kako sam prošao? - A što misliš?
- Što bi htjela? - Mir i tišinu.
Aha. A neko piće?
- Ne. - Jedno piće i pustit ću te na miru.
Ne razumiješ što znači „ne”?
Ne.
- Bilo mi je drago. - Čekaj!
Čekaj. Samo malo.
Pitaj me što god želiš iz te knjige.
Ako ne budem znao, otići ću i više me nikad nećeš vidjeti.
- Kako velikodušno. - Jelda? Čak ću ti i platiti večeru.
I piće.
Očito ti treba piće.
Tri faze staničnog disanja?
Plati mi račun i naruči mi čašu…
Glikoliza, Krebsov ciklus i oksidacijska fosforilacija.
I slijepa kokoš zrno nađe.
Što ti se dogodilo?
Upucavao sam se jednoj curi za šankom i…
Ma ne, imao sam meč.
- Prvenstvo Poljske. - Meč?
Pobijedio sam nokautom.
Čestitam.
„Čestitam”?
Što ti to znači?
- Ništa. - Što ništa?
Pa…
- Koja je poanta boksa? - Koja je poanta?
Dvije gorile koje se udaraju u lice.
- Da. - Prvo jedna primi udarac pa druga.
I tako ukrug.
Ne znam, izgleda dosadno.
Kemija i boks imaju mnogo dodirnih točaka.
Na primjer?
Oboje je užasno dosadno.
Zašto onda boksaš?
Zašto ti studiraš kemiju?
- Ja sam prva pitala. - A ja drugi.
Ne znam.
Postoji nešto što ne znaš, g. Boksaču Kemičaru?
Zar mi nisi obećao vino?
Mislim da jesam.
Frania. Bocu vina, molim te. Onu prašnjavu.
Obećali smo si da ćemo ići polako.
Ja sam imao Olimpijadu, a Kasia je morala završiti studij.
I tako smo se, naravno, tri tjedna poslije vjenčali.
Bravo!
Na medenom je mjesecu bilo kao u snu.
Toplo.
Sunčano.
Imamo pravo na štrajk!
Upoznali smo mnogo fenomenalnih ljudi.
Bio je švedski stol pretrpan hranom.
I tajlandska masaža.
Čak smo i počeli graditi kuću.
Ciglu
po ciglu.
Bilo je savršeno.
- Samo se nemoj ubiti. - Jędrzej!
Hajde!
- Brzo! - Tiho.
Pakiraj!
- Žene na posao. - Budi tiho!
Što je?
- Netko bi mogao doći. - Tiho.
Hej!
- Tko je tamo? - Brzo, uzmi to!
Tamo su!
- Mariane! - Tamo!
- Stani! - Zgrabi ih, Jurek!
- Tamo! - Tamo!
Tad nisam znao da su mi to najbolje godine u životu.
Bili smo švorc, ali i ludo zaljubljeni.
- Brzo! - Ništa nas nije moglo razdvojiti.
No, osim možda smrti uslijed moje gluposti.
Izgledat će super.
Daj mi ih.
- Isuse, kako je teško. - Pazi.
Mislim da će nam trebati još žbuke.
Ali kad bude gotova,
svake ćemo večeri sjediti u njoj i razglabati o važnim temama.
Što misliš?
Što?
Pa cigle.
Da. Super.
Što je?
- Ništa. Sve super. - Sve super?
- Znaš da mi možeš reći ako nešto ne valja. - Pa, poljski sam prvak, a…
A moram krasti cigle da bih imao kadu.
Znaš da ih više nitko ne može nabaviti.
Znam.
Mislim da zaslužujemo više. Naročito ti.
Imam muža prvaka, koji nam je boksom osigurao ovaj stan. Može li bolje?
Da, može! Gle.
U kojoj normalnoj zemlji ne bih mogao kupiti ukrase za božićnu jelku?
Ali ja volim našu jelku.
A i jedva čekam da s nje objesimo tvoju olimpijsku medalju.
Da, a onda ću ostatak života biti komentator.
Što te spopalo, gunđalo jedno?
Moramo otići iz Poljske.
Što?
Moramo otići.
- Ti to ozbiljno? - Da. Potpuno ozbiljno.
- Ali kako? - Normalno.
Ja imam studij, a ti Olimpijadu. A moji roditelji…
Je li Skłodowska dobila dva Nobela ostavši u Poljskoj? Ne.
- Otišla je u Francusku. - Dakle, i mi moramo tamo?
Ne! Nekamo još bolje.
U Englesku.
- U Englesku? - Da.
Tamo je Europsko prvenstvo. A ti bi mogla studirati na Cambridgeu ili Oxfordu.
- Na Londonskom sveučilištu. - Da! Imala bi pravi laboratorij.
A ja bih postao profić i zaradio milijune. A ne… Ozbiljan sam!
A dijete bismo prali u jacuzziju,
a ne u nekoj tamo zazidanoj kadi!
Kao ljudi.
A kamo bi nam dijete išlo u školu?
Kako misliš kamo?
Pa u najbolju školu.
S lijepim, mirišljavim uniformama.
Ali ako bude curica, morat će naučiti jahati.
Nema problema. Konjušnicu ćemo staviti između bazena i labirinta u vrtu.
Pa hoćeš da nam se dijete izgubi?
Onda ćemo napraviti drugo dijete. I treće i četvrto.
Cijelu jednu školu.
CRNI
Koncentriraj se!
Jedan-dva, jedan-dva! Hajmo!
Što ti je danas?
Ujko, moram otići.
Ne zajebavaj se, tek je osam.
Ne, u London s Kasijom. Nećemo se vratiti.
Svi van! Deset minuta stanke. Razlaz!
- Šališ se? - Ne.
Tolike godine…
Čovječe, nadomak ruke ti je… Mogao bi biti olimpijski prvak.
A onda? Bit ću komentator, kao tvoj prijatelj? Ha?
A ako izgubim? Radit ću u rudniku do kraja života?
O tome se radi.
- Ne, ma daj… - O tvom starom.
Ne! Radi se o meni.
O mom životu. Želim zarađivati kao profić.
- Misliš da je tvoj otac… - Ne, nećemo o njemu.
- Nije izgubio na Olimpijadi. - Nećemo o njemu!
- Ali ne znaš… - Prestani!
- On nije… - Prestani, jebote!
Ostajem u Londonu, pomogao mi ti ili ne.
Nije izgubio.
Jako lijepo.
I dalje bi radije jacuzzi?
Pa, nekomu ćemo ostaviti lijep dar.
- Imate li plan? - Da.
U hotelu u Londonu pričekat ćemo da svi zaspu.
Iskrast ćemo se i potražiti legendu.
- Što je? - Genijalno.
No, što je?
Siguran si da želiš to?
Jer jednom kad to učiniš, nema povratka.
Nikad te više ne bi pustili u poljski ring.
Uzeli bi ti medalje i slobodu.
Možda bi te i ubili. A Kasia?
Neće završiti studij.
Neće imati karijeru.
Prijatelji je neće prepoznavati na ulici. Iz straha!
Učinit ćemo to.
- Jędrzej, tvoja ruka… - Ne brini se.
Jesi mislio na nju, Einsteinu? Kako ćeš je prokrijumčariti, u kuferu?
Zar nemaš nekoga tko bi nam mogao pomoći?
Nekog od onih koji krijumčare kristale i bunde.
Bunde!
Pa nije Kasia bunda!
Isuse, ne podnosim krv.
Znam!
Što?
Mislim da imam ideju.
Dokumenti?
No dobro.
Sredio sam da Gabi ide na Europsko prvenstvo
kao zamjena pomoćnice liječnika reprezentacije.
- Čestitam. - Jędrula, začepi, molit ću lijepo.
Gabi ne ide.
Kasia će se pretvarati da je Gabi.
Ali uopće nisu slične.
Ma je li? Zato smo zamijenili fotografije. Gle.
Ali…
Ovo ti je radni nalog. Zapamti taj datum rođenja.
Što će mi to kad ne znam ništa o medicini?
Snaći ćeš se.
Pa, ne znaju ni naši prijatelji iz Obavještajne službe.
- Samo pokaži dokumente. - Ali što ako budu htjeli nešto?
- Kasia… - Ne razumijem se u lijekove i prvu pomoć!
- Što ako netko počne krvariti… - Kasia!
Saberi se.
Oboje ste znali da neće biti lako. Je li tako?
Meni to stalno radi. Sad vidiš…
Ako vam je previše, morate odmah odlučiti.
- Može to ona. Možeš ti to? - Da?
Možeš ti to.
Popij malo.
Gabi.
Spakiraj im ovo.
- Ne! To je mnogo novca! - Sića, ali pomoći će vam na početku.
- Ne, previše je. Nemaš ni ti viška… - Ne kvocaj.
Ovo je adresa jednog Poljaka koji vam može pomoći.
Prijatelja prijatelja tipa kojeg sam trenirao.
Kasia, ti prva pa mi za tobom.
- Što, sad odmah? - Nego kad? Sutra?
- Ne, moram prvo piškiti. - Za Boga miloga!
Dobro, mi ćemo prvi pa ti dođi za nama.
Moje…
Desna…
Već mi nedostaju.
- Czesiek… - Moje cure.
I što je najvažnije, nitko ne smije znati da se poznajete.
Czesław Trela. Trener poljskog prvaka.
Izgleda dobro.
- Jędrzej Czernecki. - Da, znam.
Putovnica na pohranu.
Ne želimo da se zagubi.
Hvala.
- Hej. - Bok.
Moji prijatelji iz poljske reprezentacije.
Boksački prvaci iz svih kategorija.
Samo što većina ovih idiota ne zna napisati ni svoje ime.
Mislim da sam se zaljubio.
Pamet nacije.
Dupe kao boksačka kruška!
Ali komunjarama smo svi bili poput seksi dupeta u uskoj minici.
Imamo problem.
Ne vidim drugaričino ime na popisu putnika.
To je zato što sam medicinska sestra.
Odnosno, jer mijenjam medicinsku sestru.
I ja sam medicinska sestra, ali prva je dobila gripu.
Tako su mi rekli telefonom. I dobila sam ovo pismo.
- Rekli su mi da dođem u sedam. - Jebeš turnir.
- Poševit ću medicinsku sestru. - Što?
Što?
Što je?
Misliš, odmah nakon mene?
Vidi ti njega!
Moja greška.
Slobodno?
Puhnite mi malo, drugarice.
- Molim? - Puhnite mi.
Pilo se, vidim.
- Ne… - A nije još ni sedam.
- To je sirup. - Sirup?
Znate, drugarice, ne izgledate mi kao netko tko pije od ranog jutra.
Pitat ću vas nešto i neću se ponavljati.
Imate li mi što reći, drugarice?
Pa, mislim… Ne znam bih li trebala.
- Ali bojim se da će se ionako saznati. - Da, hoće.
Koliko dugo imate te podočnjake?
Podočnjake?
To izgleda kao simptom ozbiljnih problema s jetrom.
I to u poodmaklom stadiju.
Na vašem bih mjestu što prije otišla liječniku.
Pod hitno.
Hvala.
Tiho, evo je!
- Sjedni. - Budite kulturni, gospodo.
Bok!
Dobar dan!
- Ja sam Krzysiu. - Bok.
- Drži ga u gaćama, Krzysiu. - Slobodno, slobodno!
- Dobar dan. - Dobar dan.
Ovdje ste kao zamjena, je li tako?
Krenimo.
Zbogom, prazne police u trgovinama,
ukradene cigle i božićna jelko bez ukrasa.
Napokon sam išao u zemlju koja će me poštovati.
Čim smo prešli granicu,
osjećao sam kako Czesiekov klub postaje daleko, izblijedjelo sjećanje.
Nisam plakao za njim.
Ono najvažnije tek me čekalo.
Stigli smo, stari!
London, mali moj!
Budite se! London!
…i on mi doda trokar, a ja ga pogledam i kažem:
„Što će mi trokar ako je pacijent živ?”
Koliko još? Moram piškiti.
Opet?
A u kojem ste tjednu?
- Molim? - No…
U kojem ste tjednu?
Dobro pitanje.
Nakon jedne minute u Londonu razumio sam
zašto nas ta dva pandura drže na oku.
- Ferrari! - Hej!
I zašto su nam uzeli putovnice i zabranili nam da napuštamo hotel.
- Jacek, vrati se. - Unutra.
Jer Zapad je bio posve drugi svijet,
pun prilika i potencijala.
- Mapa… - Stari, ovo je nevjerojatno!
- Da? - Vidi ovo, Jędruś.
- Besplatan šampon. I to u malim bočicama. - Super.
Ovo će se doma prodati u tren oka! Vrag ti mater…
- Ti pazi na doktora, ja ću na sestru. - Dobro.
Jędruś, jesi vidio ove ručnike?
Ti mater!
- Jędruś! - Što je?
Što misliš, koliko ih mogu zdipiti?
- Ne znam. Koliko god ti stane u torbu? - Aha. Dobro.
Tako. Šteta što ne mogu uzeti i kadu!
Mislio sam da su ciglene super, ali ova je predivna.
Mislim da je to mramor!
Jędruś, gle! Mogu li nositi ovo sutra u ringu?
- Zašto ne? Piše li tvoje ime na leđima? - Ne znam.
Pa da, nitko.
- Što radiš? - Tko, ja?
Idem poševiti onu sestru.
A što će ti torba?
Padobran.
Aha. Super.
- Idem ja u kadu! - Može.
Bože…
O, jebote!
- Što to radiš? - Tiho!
Jesi li poludio?
Dobro je.
Slušaj.
Paze na hodnik.
- Izaći ćemo kroz prozor. - Šališ se.
- Nema nam druge. - Neću!
- Nosit ću te na leđima… - Slušaj me…
- Nemaš ni 50 kila. Smiri se. - Slušaj.
- Ne mogu uopće izaći… - Tiho!
- Jędrzej! - Imaš 50 kila.
- Na trećem smo katu… - Slušaj me… Jędrzej, trudna sam!
Što to govoriš?
- Bože, kako dobro… - Ne, čekaj.
- Ne mogu ovo. - Možeš.
- Ne, Czesiek je imao pravo.
- Ne. - Razumiješ? Da.
- Uhvatit će nas. - Neće.
- I gdje ću odgajati naše dijete, u ćeliji? - Ne. Kasia, prestani.
Slušaj me.
Kad smo se upoznali pitala si me zašto boksam.
Zato što mi je boks jedina sretna uspomena iz djetinjstva. Gle!
Vidiš to?
Vidiš li te mogućnosti? Ne želim ih izgubiti.
Želim da naš sin odrasta tamo! Da ne mora proživljavati isto što i ja!
- No dobro, ali bez spuštanja kroz prozor. - Dobro! Dogovoreno.
Izaći ćemo normalnim putom.
Dobro. Plan je sljedeći.
Sutra je prvenstvo.
Prije svakog meča imam 15 minuta slobodno.
Petnaest minuta. To nam je prilika.
Kad čuješ naše ime na razglasu, „Czernecki”,
iskradi se i trči prema izlazu što brže možeš!
- Dobar dan! - A sad brže.
Lijeva ruka više.
Lijeva. Lijeva. Lijeva, desna.
Tako. Opet.
Duga lijeva.
- Što ima? - Nisam mogao spavati u tom hotelu.
- Na hodniku su bučili. - Hoćeš pobijediti ili odustati?
Pobijedit ću. Čim me prozovu.
To je dobro.
Jedna
i druga.
Dobar dan, doktore.
- Dan, gospodo. Mogu li vam pomoći? - Ne, hvala.
Samo sam vam htio reći da će vam Władek biti na raspolaganju.
Mislim da će mi pomoć sestre Gabriele biti više nego dovoljna.
Inzistiram.
Treba podupirati zdravstvene službe.
Nije li tako, g. Kruszelnicki?
„Dr. Kruszelnicki”, ako može.
Hvala.
Sljedeća će dva boksača biti spremna pet minuta.
Budućem olimpijskom prvaku treba mira i tišine da se koncentrira.
Pođimo.
James Taylor i Jędrzej Czernecki, pripremite se.
Vidim da naporno radiš.
Da, doktor priprema salu.
Dobro.
Neću dugo.
Od našeg prošlog razgovora
nešto mi ne da mira.
Moj je otac cijeli život radio za partiju.
Ali živio je čisto.
Bez cigareta.
Bez alkohola.
Svetac!
A onda je na svoj 60. rođendan
otišao u svoju sobu,
zaspao i
umro.
- Zašto mi to govoriš? - Ja tebe pitam zašto.
Moram znati zašto.
Zanima me misliš li da je to nasljedno.
Pričekaj malo.
James Taylor i Jędrzej Czernecki, pripremite se.
Moramo napraviti analizu urina.
Urina?
Sad?
Što prije! Ovo bi ti moglo spasiti život.
Dobro.
- Mičite se. - Dobro.
Czernecki?
Jędrzej Czernecki u ring, molim.
Sestro!
Kamo ćete, sestro?
Gabi! Moramo zašiti nekoga.
Dođite! I uzmite pribor za šivanje! Brzo!
Czernecki?
Jędrzej Czernecki u ring, molim!
MUŠKA SVLAČIONICA
Ali gdje je on? Zar je pobjegao?
To je nemoguće!
Ne mogu vjerovati da se ovo dogodilo! Isti otac!
Ne možeš nikomu vjerovati. Nakon toliko godina. Uhvatite ga…
Uhvatite ga!
Samo malo.
Tako.
I još
tako.
Do sljedećeg puta.
- Doktore, moram na zahod. - Da, naravno.
Tražim sestru Gabrielu.
Bila je tu negdje. Možda je otišla na zahod.
- Mogu li vam pomoći? - Moram ovo predati na pohranu.
- Dobro. A što je to? - Urin.
Urin?
Moj urin.
Ali u mojoj je šalici.
Zar ste poludjeli?
Oprostite, gospođice.
- Ali kad ste već tu… - Ispričavam se.
- Žuri mi se. - Bartosz.
Drago mi je, ali…
Gdje je sestra?
Je li ovo neka šala?
- To je vama smiješno? - U kurac…
- U moju šalicu? - Gdje je?
- Ne znam. - Kako?
Ne znam.
U kurac!
- Popišao mi se u šalicu. - Eno je!
Hej!
Molim vas…
Hej!
Ti!
Jebem ti sve!
Jędrzej, dođi!
- U kurac… - Kad ćemo zapravo biti blizu?
Smiri se.
- Dobro, daj mi to! - Ne!
Što je bilo?
Upucavao sam se nekoj curi pa me odbila.
- Ozbiljno te pitam. Što je bilo? - U takvoj ćemo i mi živjeti!
U takvoj?
Nekako je mala.
Izgradit ćemo i drugo krilo. Veće.
Ja, ti i Tadeusz.
Dođi, idemo.
Tadeusz?
Lijepo.
- A ne tamo? - Koji je broj?
Trideset jedan.
Trideset jedan. Evo!
Što ako više ne živi tu?
Možda ga samo nema.
- Što sad? - Ne znam.
- Mogu li vam pomoći? - Zdravo, ja sam Kasia, a ovo je…
Ja sam Czesiekov nećak.
A tko je Czesiek?
Rekao je da ste poznanici.
Došli smo iz Poljske.
Naš ujak Czesiek vodi boksački klub. Rekao je da bismo mogli odsjesti kod vas.
Czesiek? Boksač?
- Da. - Bytom!
Da!
Uđite, molim vas!
Došli ste čak iz Poljske! Pa kako… Pa mislim, od Bytoma do Londona!
Kako vam je to uspjelo?
I Kasia je trčala, a onda ih je Czesiek oborio na pod!
Istrčali smo iz dvorišta i našli put dovde.
- Važno da ste uspjeli. - Da.
Ali onaj nam je gad uzeo putovnice. Što ako nas policija legitimira?
Nisi više u Poljskoj.
Tu u Engleskoj, kad god nas nešto muči,
popijemo čaj.
Pa dobro.
- Puno ti hvala, Karole. - Zovi me Charles.
- Mislila sam… - Sad sam Englez.
Čim sam došao ovamo u London, promijenio sam ime.
Charles. Naprosto Charles!
A ja sam sad Kate, a ti si Jandrew.
Da!
Ne, ne Jandrew.
- Andrew. - Ne, ali…
Kate i Andrew.
- Ali… - Dragi moji.
- Naravno. - Da.
Aha! Želimo ti nekako zahvaliti.
Nema potrebe. I znam da nemate novca.
Ne, imamo… Imamo nešto za tebe.
Ali… Ja ni ne boksam.
- Čekaj! - Ne!
Gle! Vidiš? Ušili smo novac u nju. Prokrijumčarili smo ga preko granice.
Jako pametno.
- Želimo ga podijeliti s tobom. - Vama će koristiti više nego meni.
Meni je samo drago što napokon imam s kim razgovarati na poljskom.
Hvala.
Donijet ću ti neku mast za ruku.
Ne, ma nema potrebe.
BOKSAČKI KLUB LEGENDS
Evo nas. Sretno.
- Makar ti neće trebati sreća! - Hvala.
Hvala na vožnji!
Klub Neila McKavanagha.
Napokon sam našao svoje mjesto u svijetu.
Da! Kakvo mjesto! Nije kao Czesiekova šupa, zar ne?
Mogu li vam pomoći?
Da!
- No. - Želimo razgovarati s Neilom McKavanaghom.
Da? Evo, tu van pa lijevo i odjebite.
Ovo je privatni trening.
- Kaže da je privatni trening. - Hej!
- Pet… Pet minuta. - Pet minuta, molim vas.
- Još nisi otišao? Odjebi. - Aha, dobro.
Odvukli su me…
- Čekaj! - Hej!
Hej…
Neil!
Neil McKavanagh?
Oprostite!
- Chris, tko je to? - Oprosti, Neil! Morate otići.
Ne!
- Ja sam Jędrzej Czernecki. - Zove se Jędrzej Czernecki.
- Poljski sam prvak. - I poljski je prvak.
Želim biti profić i da me ti zastupaš.
Želi biti profesionalni prvak i da on zastupati on.
Ti zastupati mene.
- Da. - Pa…
Imam već dovoljno prvaka.
Ali ako se želiš služiti opremom,
Chris će ti reći koliko stoji mjesečna članarina.
- Ima prvake. Možeš boksati ako platiš. - Pardon. Moraš otići.
Mora da si pogrešno prevela.
- Čekaj. Čekaj malo. - Stani! Hej!
Neil!
Ja sam prvak.
Mogao bih trenirati bilo gdje, ali želim trenirati s tobom.
Imaš sreće. No.
Moj muž kaže da imate sreće što će boksati za vas.
Imate sreća što sam tu.
Aha. Dobro.
Dođi ovamo.
Vidiš li onog krupnog tipa u kutu?
On je rumunjski teškaški prvak, u redu?
Trenutno je 40. na ljestvici WBC-a. To je Svjetsko boksačko vijeće.
- Da, znam. - Dobro?
Ovako ću ti reći…
Idi i osvoji to olimpijsko zlato pa ćemo onda razgovarati.
Ali trenutno sam, kao što vidite, veoma zauzet.
Tamo su vam vrata. Dobro? Hvala.
Rekao je da su ovo već profesionalci.
Ne znam, mislim da te ne žele ovdje.
Idemo.
Hej! Ti… Reci mu da će požaliti.
- Jebem ti… - Neću!
Reci mu, Kasia, jebote!
Kaže da ćete…
- Požalit ćete. - Da.
- Ti požaliti. - Požalit ću?
- Da! - Da.
Takve sam luzere prije deset godina nokautirao u prvoj rundi.
Reci mu da ću ih razjebati. Hajde.
- On može… - Uništiti!
- Uništiti svakog vašeg boksača. - Ubiti! Mogu ubiti.
- Može ubiti svakog od njih. - Da!
Ne bojim se komunista, a bojat ću se tamo nekog Rumunja? Ma daj!
Uzet ću ti sve ove pojaseve, jasno? Sve!
Mogu razjebati bilo koga od ovih. Reci mu. Mogu…
Oj!
A ja?
Misli li Albanac da može i mene srediti?
Roy!
Ne miješaj se. Bliži ti se meč.
Opusti se!
Gdje ti je samilost?
Pa treba mi sparing, zar ne?
- Misliš da možeš i mene srediti, pičko? - Što?
- Mislim da se želi boriti s tobom. - Sa mnom?
Što? Jędrzej, ne! A tvoja ruka?
Jebeš to! Idi.
- Jędrzej… - Idi.
- Ne, molim te. - Da.
- Ali tvoja ruka… - Jebeš to. Idi. Idi!
- Ali… - Idi i ne sramoti me.
Idi.
Izvoli, stari. Najebao si.
Dobro, momci. Neka bude čisto, kao da je pravi meč.
Ništa ispod pojasa. Pozdravite se i krenimo.
Albanski debil ni ne zna što je čisto.
Boks.
- Hajde, Roy! - Idemo!
Roy!
Idemo, Roy!
Kamo si krenuo?
Kamo si krenuo, ha?
Ne možeš bolje od toga?
Ma sigurno možeš.
Slobodan udarac!
- Ma daj! - Pokaži mu, Roy!
Ovo ti je prvi put?
Hajde. Možeš ti to.
Hajde, Roy!
- Hajde. - Ljevica mu je na razini engleskog.
Čovječe, pa ti stvarno želiš umrijeti!
SVJETSKO PRVENSTVO U SREDNJOJ KATEGORIJI
Opa, mislim da je Albanac ljut.
Hajde.
Koji kurac?
Jesi dobro, sinko?
- Jesi dobro? - Ajmo, jebote.
Hoćeš da svršim?
SVJETSKO PRVENSTVO
Diži se!
- Diži se! - Pa on ustaje!
Ustaje. Nije mu dosta.
Dođi, jebem ti. Dođi.
Dobro.
Stani!
- Prekinite meč, molim vas! - Reci mu da se ne diže.
- Jędrzej… - Odlazi.
- Kasia, idi. - Ne diži se.
- Reci mu da ne ustaje. - Ne ustaj!
Ne!
Makni se od njega!
Makni se!
Idi, jebote!
Ovo znači da sam najbolji u Albaniji, ha?
Tamo se očito žene bore.
Zašto si ušla, jebote?
Pardon.
Rekao sam ti da ostaneš vani. Zašto?
- Zašto si ušla? - Bila sam zabrinuta za tebe.
- Pa mislim, bio si na podu. - Pa što onda? To je boks!
Malo ležiš, malo ne. Još malo i imao bih ih.
- Pobijedio bih. - S tom rukom?
To nema veze!
Razumiješ? Zamolio sam te, je li tako?
Zamolio sam te: „Pričekaj vani.”
A što si ti učinila? Ušla si! I sad si više ne mogu vratiti tamo!
Jer si me osramotila, razumiješ? Pred najboljim trenerima u ovoj zemlji!
Pardon?
Oprostite što smetam. Jackie Boss.
- Što hoće? - Kaže da se zove Jackie Boss.
To sam shvatio. Pitaj ga što hoće.
Što želite?
Čuj, vidio sam što si učinio unutra.
Kako li si samo primio batine, i to od Roya Barbera!
Jebote, stari!
To? To je pravi talent.
- On se to meni ruga? - Smiri se.
Oprostite.
Ti se dobro boriš!
Dobro se borim. Čuješ to?
Dobro, pa nije dijete. Samo je Poljak, u redu?
Ispričavam se.
No? Što?
Što želite?
Tražim boksače vrlo specifičnog tipa.
Tražim kalfe.
Kaže da traži…
Kalfe.
U svijetu boksa, kalfa je nešto kao…
Kao debela prijateljica.
Izlazi, tulumari…
Možda je netko čak i pokuša poševiti.
Ali na kraju večeri ode kući sama.
Kužiš?
- Što govori? - Ne znam.
Da je spavao s debelom ženom.
Jebeš to. Idemo.
Reći ću ti to ovako.
Kalfa je
tip koji se bori protiv prvaka.
Samo što nikad ne postane prvak.
Ulaziš u ring s velikanima
i jebeno ih namučiš.
Ali na kraju dvanaeste runde, kad padneš,
ostaneš ležati.
A najbolji je dio
to što se plaća u gotovini.
Gotovina? Što hoće?
Nisam sigurna, ali mislim da želi
da gubiš mečeve za novac.
Jebi se, čuješ li me?
- Jebi se! - Je li to „ne”?
- Ali, Jędrzej… - Idemo!
Hej, slušaj, ako se predomislite,
nazovi me.
Odjebi.
- Idemo, Kasia. - Dobro…
Hvala. Oprostite.
- To ne znači da te neće htjeti… - Dobro, daj mi sekundu.
Jebote. Jędrzej!
- Što je? - Jędrzej, dođi!
- Jędrzej, dođi ovamo! - Što je bilo?
Gle.
A u kurac.
A u kurac!
- Jebem ti mater. - Što se događa?
- Ti meni reci, jebote! - Kako to misliš?
Kako to mislim, jebote? Što je ovo?
- O, Kriste! - Kako to misliš, jebote?
- Opljačkali su vas! - Laže nam u lice!
- Jebem ti! - Što?
- Gdje je jebeni novac? - Zašto bih krao u svom domu?
Vrati ga, gade!
Jędrzej, stani! Nemamo putovnice, sjećaš se?
Nemamo ih. Ako pozovemo policiju, komu će vjerovati? Uhitit će te.
Slušaj si ženu.
Da. Mućni glavom, Jędruś!
Možda bismo trebali pozvati policiju, ha?
Možemo im reći
kako sam vam se smilovao i primio vas pod svoj krov,
a sad me tu optužuješ za krađu?
To mi je zahvala?
- Jebem ti! - Jędrzej!
Od samog mi je početka bio sumnjiv. A znaš što je još najgore?
Poljak je!
Zemljaci smo, jebote. Trebali bismo se podržavati.
Otišli smo da se maknemo od takvih seronja.
Jędrzej, molim te.
Kasia se pribojavala zatvora,
a ja deportacije.
Ali onda smo okusili proizvod
koji je u komunističkoj Poljskoj bio više-manje nedostupan:
milosrđe.
IMIGRACIJSKI CENTAR
Boravak, igraonica… Ali nadam se da vam se djeca neće roditi ovdje.
Podsjetit ću vas da ne toleriramo etničku i rasnu diskriminaciju.
Tu slijeva su zajedničke kupaonice i tuševi.
Gosti i ljubimci su zabranjeni. Svatko čisti za sobom.
Evo nas.
Da, i postoji redarstveni sat.
Ako ne uđete do 19 sati, spavate vani.
Hvala vam na svemu.
Oprostite.
Htjeli smo se predstaviti.
- Što žele? Cigani. - Daj se smiri. Došli su nas pozdraviti.
- Ali što žele? - Ne znam…
Ja sam Yu.
Ja sam Yu So Wong.
A ovo je moja žena Uyen Nguyen Wong.
Kasia. Drago mi je. Ovo je Jędrzej.
Kasia, jako si lijepa. Odmah te primijetila.
Iz Rusije ste?
- Iz jebene Poljske. - Što?
Poljska.
Nije li ovdje divno?
Mi smo ovdje već osam mjeseci.
- Osam? - Da.
Ja iz Vijetnama, moj muž iz Kine.
Ali nas rat mrzi.
I mi ondje mrtvi.
- Ljudi umiru na ulici. - Sayonara.
Pa smo otišli…
Ne želim biti ovdje. Koliko ćemo dugo ostati?
Šest mjeseci? Osam? Godinu dana?
- Želim ići kući. - Hej.
Kasia.
Hej, ne brini se.
Kako da se ne brinem? Kako ćemo ovdje odgajati dijete?
Kasia. Kasiula.
Sve ide prema planu, samo malo sporije, dobro?
Zar misliš da je to jedini boksački klub u Londonu?
A McKavanagh će se gristi do kraja života!
Vidjet ćeš. Za mjesec dana ćemo se smijati tomu.
Slušaj, ti si Kate, a ja sam Jandrew.
Dođi.
A ovo…
Ovo nam je posljednja noć
da smo bijedni luzeri iz Poljske.
Hej.
Sutra sve počinje.
Bit će dobro.
OSAM MJESECI POSLIJE
Jedan. Dva.
Jebote.
Udaraš kao vagina.
Kao prvo, Yu,
jebi se. A kao drugo: „pizda”, a ne „vagina”.
Ljevica ti izgleda super.
Ali moramo porazgovarati, sinko.
Duguješ mi članarine za tri mjeseca.
- Daj mi još jedan mjesec, može? - Da, da.
Još jedan mjesec pa onda još jedan i još jedan…
Da, ali rekao si da mi možeš srediti meč. Da jesi, ne bi bilo ovako.
Nije da te ne želim ovdje. Tako je, kako je.
Možeš li mi dati jedan dan?
Jedan dan?
- Dobro. Jedan dan! - Da, hvala.
- I samo radi na ljevici, ubojita je. - Da.
Znači, ovaj je tip pizda?
Da. Velika pizda.
- Idemo. - Dobro.
Ruka mi je išla nabolje.
Hej, Pasha!
Da bar mogu reći da je i sve drugo išlo nabolje.
- Zdravo. - Bok.
Czesiek je završio u zatvoru zbog izdaje. Nisam se mogao vratiti u Poljsku.
A ako je to bilo premalo,
neka me fufa na TV-u stalno podsjećala na onog seronju, Roya Barbera.
Postao si novi svjetski prvak! Kako se osjećaš?
Jebeno nevjerojatno! Ne mogu to drukčije opisati.
Mislim, napokon dobivam što zaslužujem.
Tako da želim zahvaliti samomu sebi.
Nisam odustao. Naporno treniram svaki dan.
Preporodit ću boks. Tu sam da zabavim ljude.
Svjetlo u tami bili su paketi koje mi je slala mama.
NARODNI NEPRIJATELJ BROJ JEDAN
Hej, Kasia! Imaš lijepe sise.
Sram te bilo. Tužit ću te ženi, nadrapat ćeš.
- Što si ga to naučio? - Malo poljskog. Neke osnovne riječi.
Kakav ti je dan?
Ne pitaj. Svetlana je kasnila sat vremena,
pa sam ja kasnila sat vremena na smjenu u hotelu.
I razgovarala sam s upraviteljem.
Kako me bole stopala.
Dozvolite.
Što je to?
Ma ništa. U Poljskoj sam zvijezda.
Kako je moj mali prvak?
Danas me stalno udarao u mjehur.
Da?
Rođeni je boksač.
Zbog toga mi se stalno piškilo, a nisam ni stigla ići na zahod.
Možda da ti kupimo noćnu posudu?
Ili pelenu?
Pa je Tadek može naslijediti.
Jako smiješno!
- A tvoj dan? - Jako dobar.
Treniram. Uskoro ću imati dogovoren meč.
Samo moram platiti teretanu.
Teretanu?
Da budem bez dugova.
Reci mu da nemamo novca.
Ali imamo.
Ti imaš.
To nam je novac za stan.
O tome i govorim.
Otplatimo dug i dogovorim meč, pa možemo…
Pa u devetom sam mjesecu. Kad ćeš dobiti meč?
Super, znači imamo ih još tri. Bez brige.
Dosta mi je tvojih glupih šala.
Nisam mogao trenirati sa slomljenom rukom.
Već ti je davno zacijeljela.
A ti kao znaš koliko treba da boksaču zacijeli ruka?
Daj se trgni! Uskoro ćeš biti otac. Vidiš li tu kolijevku? Štramplice? Pelene?
- A ti bi nam trošio novac? - Pa moram boksati.
Dosta mi je više tvojih sranja!
„Još mjesec dana. Upoznao sam tipa, sredit će nešto.”
Neće ti kurca srediti, razumiješ? Jer ovim ljudima ništa ne značiš.
Zato bismo se trebali vratiti kući. Gotovo je! San ti je propao! Razumiješ?
Da? A čemu da se vratimo?
- Nemamo dom. - Da?
Zar ne shvaćaš da će me tamo strpati u zatvor?
- Hoćeš novac? Evo! Je li to dovoljno? - Prestani.
Još za mladog gospodara. Naravno, mladom gospodaru treba novac!
- Što ti je? - Evo!
A ja ću se nastaviti jebeno ubijati od posla bez pauze za…
Što je bilo?
Hej.
- Sjedni. Što je bilo? Dobro, čekaj. - Ne znam, boli me!
Yu! Uyen! Dođite!
- Hajde! Što se događa? - Što je bilo?
- Što radim? - Što nije u redu?
- Ne znam! - Diši!
- Dobro, diši. Što dalje?
- Neće biti smrtnosti! - Dobro! Što radim?!
Idemo u bolnica!
- Jebote! To i sam znam. Idemo. - Ne diži me!
- Jako si debeljuca, Kasia. - Diši!
Uzmite mi cipele!
BOLNICA LONDON BRIDGE
Oprosti.
Znam koliko si se žrtvovao da budeš ovdje.
Ali mislim da se moramo vratiti kući radi njega.
Da. Vidiš?
Tadzik hoće doma, zar ne?
Da. Tadzik.
Bit će dobro.
Službeno ćemo se ispričati. Ipak si veliki prvak.
Htjet će iskoristiti tvoj talent.
Slijede uzbudljive vijesti iz Seoula.
Pokazavši golemu vještinu i odlučnost,
poljska boksačka senzacija Krzysztof Nowak odnio je pobjedu na Olimpijskim igrama.
Time je napisao novo poglavlje svoje legende
i pokazao srčanost i ustrajnost
po kojima se vidi da je nova zvijezda u svijetu boksa.
Čestitke Krzysztofu na zasluženom trijumfu.
Nadalje, Roy Barber…
Tražim boksače vrlo specifičnog tipa.
Tražim kalfe.
A najbolji je dio
to što se plaća u gotovini.
Učinit ću to.
Samo da provjerim razumijemo li se. Jasno ti je što tražimo od tebe?
Da.
Volio bih čuti to od tebe.
Borit ću se protiv tvog tipa i izgubit ću.
Ne!
Nećeš izgubiti. Bilo tko može jebeno izgubiti.
Ono što želim od tebe
jest da ne pobijediš.
Jebote…
Dobro došao u Englesku.
Tadek.
Da, dušo. Mama se brzo vraća.
Tadek.
I pazi. Ako plače, možeš mu pjevušiti.
I bez brige, voli buku.
Super sam s djecom.
Moja sestra ih je rodila sedmero.
Troje ih je preživjelo.
O, moj Bože.
Taksi je tu!
Spremna?
- Bok, šampione. - Čekajte. Samo sekundu.
- Ma bit će dobra s njim. - Nije to…
Uyen, možemo li?
Da, naravno.
NARODNI NEPRIJATELJ BROJ JEDAN
Što je?
Kvragu.
Isuse, daj samo otvori!
Nema šanse!
Znači, tu mi je nestala deka.
Čovječe!
- Savršeno pristaje. - Izmjerila sam te dok si spavao.
Stvarno?
Čovječe.
- Predivno. - Jędrzej…
Znam kakav je ovo meč.
Ali meni i Tadziku ćeš uvijek biti prvak.
Idemo.
Zakasnit ćemo.
- Sigurno znaš što radiš? - Sto posto.
Nema problemi.
Da.
Jandrew, tu je neki luđak i reklo bi se da treba tebe.
Prestani lajati, Britanče.
Zdravo, princezo.
Ujko!
Jebote! Odakle ti ovdje?
- Jędrula! - Odakle ti ovdje?
Šališ se?
Pa postaješ profesionalac.
Ne bih to propustio ni za sve najuže pice na svijetu.
- Tko ti je ovaj patuljak? - On?
Zovem se Yu. Yu So Wong. Ali možeš me zvati Yu.
- Tvoj trener? - Ma ne.
Samo mi pomaže povezati šake i slično.
Radije mi reci koga imaš u svom kutu.
Pa Yua.
Yu. Tebi je to profesionalni boks?
Ne. Nije baš tako…
Ja ću ti biti u kutu.
- Ma daj, ujko… - Dosta pizdarija.
Jędrula, gle.
Kad sam već ovdje, daj da budem od koristi.
I dalje se sjećam nekih stvari.
- A ti, Yu… - Da.
Ti možeš ponešto naučiti.
Što ti je s nogom?
To mi je iz zatvora.
Previše sam drkao, pa sam slomio kuk.
Gle.
Prvo zamotaš članke.
A onda ostalo.
Tu i tu.
Dosta zajebancije.
Ovaj tip danas?
To nije neki olimpijski seronja.
- On ide po prvenstvo. - Ujko.
Ovo je drukčiji meč.
Borimo se i pobjeđujemo.
- Živi i kraljuj! - Da, ali…
- Pobjeda ili smrt, jasno? - Da, ujko.
Ali ovaj je meč malo drukčiji…
Prestani se zajebavati.
Bori se.
Za to si rođen, sine.
Da pobjeđuješ.
Ne budi pizda.
Hej!
Oprostite što prekidam, koji god kurac da radite…
Ali spremni smo.
Dobra večer, dame i gospodo!
Dobra večer, Londone!
Jeste li spremni upoznati večerašnje prvake?
U plavom kutu,
iz Bytoma u Poljskoj,
Jędrzej
Czernecki!
Čuješ tu tišinu? Nauživaj se.
Nakon večeras je više nikad nećeš čuti!
Dame i gospodo, a sad njegov protivnik na drugoj strani ringa.
U crvenom kutu,
iz Corka u Irskoj,
s 23 uzastopne pobjede, 18 nokauta i dva poraza,
Rascal
O'Brian!
Rascal!
Boksači, upute ste dobili u svlačionici.
Uvijek me slušajte.
Uvijek se štitite.
- Pozdravite se. - Idemo!
Sretno obojici.
Idemo, Rascal! Sredi ga!
Boks!
Hajde!
- Rascal! - Hajde, udari me.
Udari me!
Udari me! Hajde, udari me!
Tako!
Što on radi?
Hajde!
Ne provociraj ga!
Hajde, Rascal!
Udari me! Hajde!
Tako!
Jebem ti!
Udari me!
Tako! Ne možeš jače, pičko?
- To je to! - Hajde!
Stop!
Svatko u svoj kut!
Čekaj. Jedan, dva, tri, četiri…
Što to radiš? Pustio si korijene?
Nokautirat će te ako budeš samo stajao na mjestu.
Budi korak ispred njega. Lijevo mu jaje visi.
Druga runda!
Nisi klaun, ne cirkusiraj se. Boksaj!
- Volim te, Rascal! Idemo! - Idemo, Rascal!
Boks!
Udari me!
To!
Vidiš? O tome ti ja pričam!
Jedan!
Dva!
Diži se!
Tri!
Četiri!
Pet!
Šest!
Sedam!
Osam!
Spreman?
Boks!
Bori se!
Za to si rođen, sine. Da pobjeđuješ.
To! Razjebi vreću!
To je to!
Pao je! U kut!
To!
- Četiri! - Diži se, jebote.
Pet!
Šest!
Sedam!
Osam!
Devet!
Spreman?
Boks!
U kut!
Nalemao si ga.
Koji je to kurac bio?
Koji kurac radiš?
- O čemu on to? - Jędrzej, plašiš me.
- Što? - Sve je u redu.
Cijelo vrijeme udaraš.
Tako ga smekšaš.
- Nalemao si ga. Samo nastavi… - Ne razumijem te, jebote.
Možeš li, molim te, govoriti engleski?
- Da! Prvak! Bum! Prvak! - To nije jebeni engleski!
- Jebem ti! Radi ono za što te plaćam! - Treća runda!
Ne namiguj mi, šupčino!
Znam to namigivanje!
To je namigivanje šupka! U kurac!
Hej! Ako mi sjebe ovaj meč, oboje ćete najebati!
Oboje! Čuješ me?
Hej! Poduzmi nešto. Razumiješ li me, jebote?
- Natjeraj ga da izgubi! - Prvak!
Da izgubi!
- Prvak! - Tako si jebeno glup, pijanduro jedna?
Reci mu da izgubi, jebote!
Dokrajči ga!
Nokaut! Gotovo je!
To!
Jędrula!
Ostajem tu, jebem vam!
Ostajem.
Tako se to radi!
Najbolji debi ikad! Prvak!
To je to, Jędrula!
- Pao si, ali si stisnuo… - Da…
- Koji si kurac upravo učinio? - Opusti se, Jackie. Sve je u redu.
Što si učinio?
- Sjebao si me! - Što se dereš?
Da, smiri se, stari. Sjedni samo, dobro?
Ne ulazite! Ne…
Jebeno sjajna borba.
- Napokon netko normalno govori. - Kao da imaš maljeve umjesto ruku.
Reci mi nešto.
Zašto je tvoja Kasia bila tako tužna? Ili, ne znam, uplašena?
Kasia?
Da, tvoja Kasia.
Pa, mislim da se nije bojala.
Kako to misliš?
Pa vidio sam je. Sjedila je točno ispred mene.
Gledala me kao da sam jebeno čudovište iz bajke.
Jebote!
Ozbiljno. Ako mi ne vjeruješ, pitaj Jackieja.
Jackie.
Nije li se Kasia bojala?
Da, bila je prestravljena.
- Možda jer znaju da si mi obećao… - Nicky, kažem ti…
Sjedni!
Sjedni.
Jebote.
Zamislite da mi je Jackie obećao da ćeš pasti u drugoj rundi.
I ti stvarno padneš u drugoj rundi.
I tako ja ustanem i spremam se otići.
U planu sam imao super večer.
Prijatelji, prijateljice…
Za večeru divan, debeo, svjež jastog!
Bomba!
I zamisli samo: ti jebeno ustaneš.
- Zašto ne bi… - Hej, hej.
Jebote.
Kako se zvao onaj tip koji je umro
i onda oživio?
Jackie!
Tko je umro
i vratio se među žive?
Isus?
Da! Isus!
To je to!
Isus.
Da sam ikad slušao tatu, znao bih.
Ali onda bih i dalje bio u Poljskoj u zasranim gumenim čizmama.
A ovako sam u kožnim oksfordicama.
I tako se ja vratim da vidim kakva to muda ima tip koji će me sjebati.
Zamislite koliko sam se iznenadio kad je ispalo
da to nije neki normalan tip.
To je jebeni klinac iz Bytoma, koji ne samo da nema posao,
nego nema ni putovnicu, ima sinčića po imenu Tadzik…
- Hej… - Čekaj.
Živi u nekom ušljivom imigracijskom centru…
I taj je klinac upravo izvadio kurac i nabio mi ga.
Sjebao si me, razumiješ?
Zajebao si me! Znaš li koliko sam izgubio zbog tebe?
Znaš li?
Pet godina. Pet sam jebenih godina gradio O'Brianovu karijeru.
Ciglu po ciglu, dan za danom.
Pet godina!
I onda je došao neki šupak iz Bytoma
i u jednoj mi večeri sve to sjebao.
- Trebao si bolje iskoristiti te cigle. - Što?
Nisam došao izgubiti, nego postati svjetski prvak.
A moj će sin nositi iste takve oksfordice.
Jebote!
Ima jebena muda.
Ozbiljno, imaš jebena muda.
Dobro.
Da vidimo što će proizići iz ovoga.
Što je to?
O, moj Bože! Rascal! Rascal!
- Kamo ga vodite? Što će biti s njim? - Smirite se, gospođo.
- Hoće li biti dobro? Rascal! - Tako.
Vodimo ga u Bolnicu sv. Leonarda. Možete doći tamo.
- Što će biti s tatom? - Znat ćemo više kad napravimo rendgen.
Dobro.
- Idi. Idi! - Dobro.
- Ne možete ući. - Makni se! Muž mi je unutra!
- Mislim da je to Kasia. - I ja mislim.
Natrag!
Uplašila se.
- Ne slažem se s vašom odlukom. - Maknite se.
- Maknite se! - Odlazi!
- Miči mi se s puta! - Natrag!
- Jędrzej! - Polako.
- Jędrzej! Je li sve u redu? - I bolje! Potpisao sam ugovor!
- Što? - Ovo je Nicky.
Kakav ugovor? Ne potpisuj ništa s njim. Vjeruj mi.
- Prestani. - Nije dobar čovjek.
Kasia, Poljak je.
Zar ti nisam rekao?
- Oprostite, nisam vas htjela uvrijediti. - Kasia.
U redu je.
Nemaš mi se što ispričavati.
Odsad smo obitelj.
Zovi me Nikodem.
- Kasia. - Dobro došao u obitelj, Nikodem.
Zovi me Czesiu.
Dobro, dosta posla za danas.
Provedite se.
- Hvala. - Uživajte!
Don King je u jednom intervjuu rekao
da se pravi ratnici trebaju boriti, a ne čitati ugovore.
Bok, Nikodem!
Takve stvari zvuče glupo
dok ne upoznaš nekoga karizmatičnog poput Nikodema.
- Bok! Evo tvog tate prvaka. - Kasia!
Mama mi nije vjerovala. Rekla je da mi je san propao.
Ali san mi nije propao. Ovo je tek početak. Vidjet ćeš.
Tvoje ime će biti poznato u cijelom svijetu!
Da, ali te prvo moramo pretvoriti u profesionalca.
- Što? - Zapustio si se kao imigrant, debeli.
- Od sutra ozbiljno treniramo. - Tadziu treba upoznati djeda.
Princezo, nisam ja nikakav djed. Došao sam ovamo po engleske pice.
Primi si unuka.
Kako je to malo.
Često se prisjećam te noći.
Imat će jaku ljevicu.
Bili smo poput sretne obitelji.
Čim je službenica vidjela Czesiekovu nogu, dopušteno mu je da ostane s nama.
Tako je malen.
A ujutro smo već bili u Nickyjevu klubu.
- I? - Kao da sam u klubu Górnik u Sosnowiecu.
- Da! - Samo što su boksači osunčaniji.
Eto ih!
- Jędrzej. - Dobar dan.
- I Czesiek. - Ti…
Možeš li mi reći što on radi ovdje?
- Czesiek? - Da, Czesiek.
Kako to misliš?
Pa, mislim tako da smo sinoć,
ako me pamćenje služi, potpisali ugovor.
A Czesiek nije bio dio tog dogovora.
Ali Czesiek je moj trener. Bez njega ne bih bio ovdje.
Dugi zamasi. I noge.
Odjebi, kompa.
Dobro je. Dobro je, udaraj.
Czesiek mora biti u mom kutu.
Ali, vidiš, stvar je u tome da to nije tvoj,
nego moj kut.
I ako se želiš boriti za mene,
ja ću odlučivati tko je u njemu. Dobro?
Sranje!
Prijatelju.
Jesi li ti trener
onog čokoladnog tipa od jučer?
Ha? Onog kojeg je Jędrula uspavao, ha?
- Pusti me da radim. - Da, da.
Jędrulu i mene čeka mnogo treniranja.
- Svrati, možda naučiš nešto… - Czesiu.
Pierre.
- Ovo je Jędrzej. - Drago mi je.
- Tvoj novi trener. - Drago mi je.
Sretno.
Dosta lizanja jaja. Jędrula, zagrij se.
Daš nam sekundu?
- Da. - Ujko.
Znaš, stvar je u tome da…
- Nicky kaže da treba biti timski rad. - Da, i?
Kaže da mu je Pierre desna ruka i da ga moramo slušati.
Molim? Slušati? Kako to misliš, slušati?
Pa tako. On će mi biti službeni trener.
Taj žabar? Pa on ne zna ništa…
- On će te trenirati? - A što ja tu mogu? Nicky tako kaže.
Ali ništa se neće promijeniti.
Kako se ne bi?
Pa… Pa i dalje ćeš
dolaziti na treninge, gledati i promatrati…
Na kraju dana ćemo i dalje surađivati, samo ne službeno.
Zvuči li ti to u redu?
Naravno da je u redu. Naravno.
Uvijek ćeš biti moj Jędrula.
A ne neki tamo
Jandrew.
Krenimo.
- Krenimo. - Pierre!
Dobro, uđi u ring.
- Da! - Noge bliže.
Za Czesieka i Pierrea to nije bila ljubav na prvi pogled.
Ne, šuti!
Kad je Hitler došao, niste bili tako pametni.
Što si rekao?
- Što? - Što?
Ali je zato Jackie Boss davao sve od sebe da mi nađe prave takmace.
Boks!
Ovaj se put pobrinuo da sve prođe glatko.
Možda i previše glatko.
Požalit će što je Poljak kročio nogom u ovu zemlju!
Poljak!
Od tog sam trena nadalje bio poznat kao… A kako drukčije?
Poljak.
Nicky mi je pomoću svojih veza sredio dokumente.
Danas s ponosom mogu izjaviti…
PRIJENOS MOĆI U POLJSKOJ
…da dolaze velike promjene.
Kad je Berlinski zid pao,
na svojim sam mečevima počeo viđati sve više Poljaka.
To! Razjebi ga!
Pusti mog sina na miru!
Hej!
Što to radiš?
O, da! Odlično!
Jebeno! Ubijaš, mali, jebote!
„POLJAK” SMLAVIO STARICU
Sinko, pišu o tebi.
- Vidimo se u klubu? - Naravno.
- Uskoro ćemo te izvući odavde. - Znam.
Jędrzej ga zbilja mlati.
Mlati ga… Kakav udarac!
Odletio je kroz užad!
Ispao je! Pao je na komentatorski stol!
Nevjerojatno! To još nismo vidjeli
NAĐI SI SEBI RAVNA!
Napokon sam ispunio dano obećanje.
Kužiš ti to?
Tadek!
Kakvu impresivnu spavaću sobu imaju tvoji roditelji.
A ovo je jacuzzi za tvoju mamu.
Zapravo, za mamu i tatu.
- Zar nije čudno da nam je samo dao kuću? - Jebote.
Nicky je stara škola.
- Takvima kao on zemljaci su kao rod. - I Karol nam je bio zemljak.
Karol je bio sraljak.
Tadzio.
Idemo! Dođi.
Idemo u tvoju sobu. Dođi. U tvoju sobu!
Tamo se nitko neće žaliti.
TRI GODINE POSLIJE
Diši!
Idemo, Jędrzej!
Diži se, jebote!
A u kurac.
Diži se, jebote! Kurac!
Smiri se!
- Pa jebeno je… - Dođi.
Nicky, koji kurac? Ne možeš mi naći normalnog protivnika?
Želim Barbera, a ne ovakve jadnike!
A sada, dame i gospodo,
večerašnji konkurent za titulu svjetskog prvaka WBA-a!
S 27 pobjeda, bez poraza i 18 nokauta.
Poželite dobrodošlicu
Royu Barberu!
Barber!
Jędrula…
Kao što vidite, dobro se borio,
ali brzo sam znao kako će završiti.
Neki kažu da uvijek znate kako će završiti.
Zar se ne borite samo protiv protivnika koje vam dogovori Jackie Boss?
Jędrzej?
Želite li da ponovim pitanje?
Ili te možda treba pitati na poljskom?
- Hej, to je Barber! - Barber!
- Čestitam!
Čestitam!
- Kako je imati tri titule prvaka? - Neizbježno. Dalje?
Brzo pitanje: je li istina…
Vidi to.
Svi ti treneri i menadžeri, asistenti i koji god već kurac…
To više nije boks. To je cirkus pun klaunova.
Tvoj bi otac potukao te Britance smijući se.
Možeš li bar jednom začepiti, jebote?
Što?
Ako te opet čujem kako pričaš o Poljskoj ili prošlosti,
razbit ću si glavu o zid!
Što, jebote?
Pogledaj se, jebote! Izgledaš kao jebeni klošar.
Ovdje si već četiri godine i još ne znaš ni riječ engleskog.
Samo kukaš i piješ iz te jebene pljoske!
- Ali da nije bilo mene… - Što, jebote?
- Što onda? Što?! - Da nisam…
- Pa… - Više ne znaš ni poljski!
- Pa to je Czesiek! - Sutra ćemo razgovarati…
Ne, jebote! Nećemo sutra.
- A ni za milijun godina. Je li jasno? - Jędrek…
Ne trebaš mi, jebote!
Ni tvoje brbljanje na poljskom ni ostala tvoja sranja!
Nikad mi nisi bio trener i nikad ni nećeš biti!
- Je li jasno?! - Jędrzej!
Slobodno nastavite.
Albanci jednostavno tako razgovaraju.
- Hej, ovo je privatna zabava… - Evo ga!
- Što ćeš sad? - Jebem ti mater!
- Iz Poljske sam, a ne Albanije! - Odjebi!
- Ovo je vaš jebeni prvak? - Natrag!
Jebeni je lažnjak! Kao i sve u ovoj jebenoj zemlji!
I vaše prvenstvo, i vaši jebeni borci, i vaša jebena titula!
- Sve je jebeno lažno! - Tako ćeš me kukavički, ha?
- Već sam te jebeno razbio i opet ću te! - Hajde!
A ovaj te put tvoja jebena žena neće moći spasiti!
- Jebi se! - O, sranje!
O, Bože! Hajde!
Mogu te i po drugi put razbiti, šupčino!
Samo malo! Jesam li dobro shvatila?
- Izazivaš li Poljaka za titulu prvaka? - Da, kujo!
O, da!
Tu postoji proces!
Ovo je institucija!
Prema kojoj ovaj klinac nema nimalo obzira!
Ne možeš samo ušetati ovamo s ulice.
Postoje pravila!
Neil!
Zdravo!
Znam da za kriket treba imati člansku iskaznicu.
Ali za boks?
Dobronamjerno prihvaćamo vaš izazov.
A sad odjebite!
Pokopat ću te!
Bit ćeš velik.
Što je to?
Karta za raj.
Hvala.
Što je to bilo?
- Što? - Ta je ženska bila u muškom zahodu.
Novinari. Dođi.
Nemam djece.
Barem koliko znam.
Nikoga tko bi nastavio moju dinastiju.
Ali večeras sam shvatio nešto.
Shvatio sam da jednom kad mi kucne čas
neću žaliti za izgubljenim godinama.
Bit ću sretan i ispunjen jer će moj proteže,
moj prvak,
sin kojeg nikad nisam imao, postići sve to što će postići.
- Živjeli. - Živjeli.
Živio prvak!
Samo želim razgovarati s njim.
- Samo želim razgovarati. - Rascal, rekao sam ti…
Daj, Nicky. Samo želim ono što mi pripada.
Rascal, molim te.
Ne! Neću otići dok mi jebeno ne odgovoriš!
Obitelj mi jebeno gladuje, Nicky! Nemaš pravo sve zadržati za sebe!
Dobro. Sad moraš otići.
- Ne diraj me. - Hajde.
- Moraš otići. - Jebeno sam ti vjerovao, Nicky!
- Da. - Jebeno sam ti vjerovao, Nicky!
- Dobro. Idi. - Misliš da si poseban?
- Vidjet ćeš. On je jebena zmija! - Idi!
- Ispričavam se, dame i gospodo. - On je jebena zmija!
Jebote, izgleda grozno.
Hvala!
Srce mi se slama. Toliko sam se žrtvovao radi njega.
Ali nekima očito nema pomoći.
Očito ni on nije pročitao ugovor.
Hej.
Kasia. Čekaj. Vjeruj mi.
Ne bih bio gdje jesam da ne poštujem svoje obveze.
Zbilja ćemo se praviti da je ovo malo prije bilo normalno?
Došao je niotkuda i prekinuo lijepu večeru.
Ako ne želiš neočekivane goste, nemoj im dati povod da dođu.
- I zašto ti odgovaraš umjesto njega? - Što?
Kasia, vjeruj mi, to nije ugodno.
Oprostiti se od jednog od svojih boraca.
To je najgori dio ovog posla.
Nasreću, muž ti je vrlo talentiran.
Nicky, hvala na večeri, ali idemo mi doma.
Da, idemo doma.
- Zapravo, je li to uopće naš dom? - Hej!
Samo se povremeno pitam spavamo li uopće u svom domu.
Idemo. Ovih stopa.
Da, prvače.
Ispričavam se.
Vidimo se ujutro. Razgovarat ćemo o borbi.
- Da. Ispričavam se. - Laku noć, Kasia!
- Jesi li luda? - Kako to misliš?
Dobro ti znaš. Uvrijedila si Nickyja.
- Što je tebi? - Ne vjerujem mu.
To je tvoj problem! Sve nam je dao!
Dao mi je da se…
Dao mi je da se borim! Izvukao te iz imigrantskog centra!
A ti mu praviš scene u njegovom restoranu? Pred prijateljima?
- Stvarno si tako slijep? - Ja Pogledaj sebe!
Imaš dom! Imaš novi auto! Imaš bundu!
Imaš muža koji bi mogao postati svjetski prvak. Sve zahvaljujući njemu!
Ali ne, tebi nikad nije dosta!
- Isto je učinio i za Rascala. - Rascal!
Ovo je moja večer, razumiješ? A ne Rascalova ili Barberova!
Ili Czesiekova.
Jebi se.
Jędrzej, došao je u Englesku radi tebe.
- Da ti pomogne! - Ali nije mi jebeno pomogao!
Ali to je Czesiek! Što ti je?
Bit ću najveći boksač u povijesti, razumiješ?
Ne. Ne razumiješ.
Nisi razumjela od samog početka. Sjećaš se kluba Legends?
Molio sam te da ostaneš vani.
Ali ne, ti si morala jebeno ući
i osramotiti me pred najboljim trenerima u zemlji!
Kad se Tadek rodio, htjela si se vratiti u Poljsku.
A kad mi je Nicky dao ugovor, ti si ga ispsovala.
Znaš zašto? Reći ću ti.
Jer jebeno ne vjeruješ u mene.
- Ja? - Da. Govorila si da mi je san propao.
- Ja ne vjerujem u tebe? - Da!
- Ja? - Ti!
Ubijala sam se od posla u stranoj zemlji samo da nastaviš udarati jebenu vreću!
I ako si zaboravio, za tebe sam ostavila studij i roditelje.
Jebeno sam pobjegla iz Poljske za tebe!
- Gdje je moje Londonsko sveučilište? - Ma daj!
- Ili moj labos? - Ma daj!
Nemoj mi govoriti da ne vjerujem u tebe jer je sve dosad bilo za tebe!
Drago mi je da smo napokon iskreni.
Sve to nije za tebe, za Tadeka, za nas, nego samo za mene.
Nisam tako mislila!
Kamo ideš?
Jędrzej!
U kurac!
Sranje.
Jędrzej.
Što ti tu radiš?
- Uplašila sam se kad… - Pardon, možeš li odjebati?
Nisi došao. Uplašila sam se da ti se nešto dogodilo.
Ali… Na primjer?
Pa, ne znam. Inače se uvijek vratiš kući.
Aha, ma ne…
Bio sam kod Czesieka.
- Kod Czesieka? - Da.
Htio sam vidjeti kako je, je li sve u redu.
- I? - Znaš Czesieka. Čvrst je on!
Da.
Drago mi je da razgovarate.
Htjela sam ti se ispričati za jučer.
Znam da trenutno imaš mnogo briga
i želim da se osjećaš kao da sam uz tebe.
Samo…
Jučer je nešto u meni puklo i…
Ne znam, ali…
- Ovih mi je šest godina bilo teško. - Isuse.
- Već je toliko prošlo? - Da!
U četvrtak će biti točno šest godina otkad si me napastovao u onom baru.
Čuj, što kažeš na to da ponovimo to, ha?
Ljuta si. Uvjeti su idealni.
Ali popit ćemo Guinness umjesto vina.
Ha? Što kažeš na četvrtak?
U četvrtak je Tadziku rođendan.
- No… - Možemo to spojiti.
To sam i mislio!
- Znači, velika zabava? - Ne mora biti velika.
Da! S velikom tortom, mnogo hrane i hrpom darova.
S vatrometom koji će vidjeti cijeli London!
- Vatromet? - Kasia!
Kasieńka! Odakle ti ovdje?
- Nicky! Bok. - Bok.
Nisam znao da ćeš nas danas počastiti svojim dolaskom.
Izgledaš divno.
- Hvala. - Vidi ga!
Ima priliku boriti se za titulu svjetskog prvaka i što učini?
Zakasni!
- To je moja krivica. - Ne ispričavaj se, Kasia.
Uvijek kažem da je obitelj najvažnija.
Da.
- Moram ići. - Da, idem i ja.
- Volim te. - I ja tebe.
- Bok. - Bok.
Bok.
Slušaj, ono s Barberom odjeknulo je po medijima.
Da bih pripremio teren za meč, moram potegnuti razne veze, ali
jedna je od njih ključna.
Upravo je zvala Eva. Ona novinarka, sjećaš je se.
Dobro dupe.
Želi te intervjuirati, u četvrtak, uživo, u udarnom terminu.
- Što? Super, zar ne? - Nije super.
- Što? - U koliko sati?
- Ima li neki problem? - Ne, samo… U koliko sati?
- Kad god ti jebeno kažem. - Da, ali Tadeku je tad rođendan.
- Priređujemo zabavu. Pozvan si, naravno… - Hej!
Hej, čovječe!
Govoriš kao da si još u Poljskoj.
Zašto da biraš ako možeš imati sve?
Ti odradiš intervju, a ja pripazim na zabavu.
I onda nam se pridružiš kad si gotov. Nitko neće ni znati da te nema.
- Što? - Dobro.
- Da. - Imaš pravo.
I još nešto. Slušaj.
U kurac…
Počinje!
Vratit ću se!
Tadzik!
Odmah se vraćam!
Molim te, dobro je…
SPORT S EVOM
Ja sam Eva Haze i sa mnom je ovdje budući svjetski prvak u boksu,
Jędrzej Czernecki, koji je pobjegao iz Poljske…
Tadzik, tata ti je na TV-u!
Hvala što si došao, Jędrzej.
Hvala što ste me pozvali.
- To je baš lijepo… - Jędrzej.
Aha, da. Pardon.
Ovo je za mene velika prilika
jer kao boksač moram dolaziti na ovakve emisije da…
- Tadzik, pokvarit ćeš si oči. - Rođendan mi je!
…da bih bio što poznatiji…
Da. Jędrzej…
- Nedostaje li ti to? - Što?
- Nedostaje li ti boks u Poljskoj? - Ne, jebote.
Sranje! Pardon, ne mogu reći ni „sranje”.
- U redu je. - Pardon. Da.
Bar znamo da dobro govoriš engleski, zar ne?
- Zahvaljujući tebi. - Kako to misliš?
Kad sam došao ovamo, u Englesku, nisam znao ni riječ engleskog, naravno.
I završio sam u imigracijskom centru.
A tamo nitko ne zna engleski, pa sam morao imati nekoga da mi prevodi.
To nije bilo jednostavno. Bilo je teško.
I u imigracijskom sam centru vidio da svi gledaju tvoju emisiju.
Imali smo neki televizorčić…
Tadzik, tata se samo glupira. Bez brige.
Bio je to Jędrzej Czernecki, naš budući svjetski prvak.
- Bilo je jebeno! - Da.
Tip za kamerom umirao je od smijeha.
On? Cijela Engleska se smijala.
Dosta si dobar u ovome, znaš? Kamera te voli.
Stvarno?
Ozbiljno to misliš?
- Što je to? - Ne možeš ići odjeven kao računovođa.
- Čekaj, kamo? - Na jebenu zabavu godine.
- Danas? - Da.
Ali…
Ne mogu. Moram ići na sinov rođendan.
Jędrzej.
Moraš razumjeti nešto… U ovom je svijetu važno samo koga znaš.
A svatko koga trebaš znati bit će tamo.
Imaš sreće što si pozvan.
Ako ti je stalo do toga da dođeš do vrha.
Ali dobro. Možda sljedeći put.
Bok!
Eva!
Malcolm!
Jędrzej.
- Živjeli! - Živjeli!
Kako lijepo!
Tadek. Oksfordice.
Od najboljeg postolara u Londonu.
Za tebe!
- Hvala, Nicky, je li tako? - Hvala.
- Nema na čemu. - I?
Hoćeš još jedan? Evo.
Od koga je taj?
Otvori i pogledaj.
Još boksačkih rukavica?
Pa žute još nemaš.
Kad će tata doći?
Mislim da će doći na vatromet, dušo.
- Sigurno? - Naravno!
Jer prije si rekla da će doći na otvaranje darova, a sad na vatromet…
Dušo…
Što kažeš na sljedeći dar?
Čekaj.
Jebemu.
Što? Žena te zove?
Pa javi se. Možda joj nedostaješ.
Mislim da moram…
- Možda da se ja javim? - Ne! Prestani! Ne, Eva.
- Samo da je pozdravim. - Jesi luda?
- Jędrzej? - Halo?
- Bok. - Halo?
Jesi krenuo?
Da, evo, stižem.
Producenti su me pozvali na piće. Kažu da je to njihova tradicija.
Znaš kako to ide.
Moraš sve pozdraviti, malo čavrljati…
Oduži se.
Čuj, htjela sam upaliti vatromet,
ali je Tadzik rekao da to može samo tata.
Halo? Jędrzej?
Što?
Odužit ću mu se.
Ali svako malo pita za tebe i…
Ne znam što da mu kažem.
Znam, ali pa nije mu ovo posljednji rođendan, zar ne?
Imat će još rođendana.
Stigne mi oprostiti, zaboraviti…
Jędrzej, trebaš mu.
Jebemu…
Dobro, moram ići.
Drži se.
I pazi na sebe.
Odlaziš li ili ostaješ?
Zabava je
bomba!
Kaśka.
Dođi do mene.
Sjedni.
Dođi.
Sjedni.
Dođi ovamo.
Reći ću ti nešto.
Žene su malo…
Malo tupave, znaš?
Ali ti si pametna.
Slušaj me.
Lijepa si.
Dobra.
Pametna.
Ti si…
najpametnija cura
koju je itko od nas klaunova upoznao.
Šteta je…
što je sve ispalo…
ovako.
Evo, zapali.
- Ne. - Zapali.
A onda malo popij.
To pomaže kad te boli.
Nemaš pojma…
koliko vas sve volim.
Znam, Czesiu.
Mama! Jan i Benjamin moraju ići doma.
Možeš li upaliti vatromet?
Klinjo.
To nije posao za tvoju prelijepu mamu,
nego za pravog muškarca.
Ja ću, ti mali piromane.
Bori se.
Nemoj odustati.
Dođi, Tadzik!
Dođi.
Bit će bum!
Bum!
Opa! Idemo!
Jebemu.
Kasia?
Kasia!
U kurac!
Da?!
Ti ćeš mene ostaviti? Pa dobro!
Tamo.
Kasia je otišla.
- Tamo? - Jebeno, zar ne?
Eva se uselila.
- Sviđa li ti se? - Divno!
A svatko tko tvrdi da je ravnoteža ključ uspjeha…
Pokazat ću ti.
…nikad nije čuo za kokain.
- To! - O, da!
Jebem ti!
Prije nego što sam se sredio, već sam potratio pola godine.
Pola godine potraćeno na ganjanje popularnosti…
Jebote!
…zabavljanje s Evom…
…i sve što bi mi Jackie stavio pod nos.
Zaboravio sam samo jedan sitni detalj: da bi osvojio naslov prvaka…
Dobro, stani. Uzmi pauzu! Da.
- …trebaš trenirati. - Što je?
- Dovest ću se u formu. - Kad?
- Četiri tjedna nisi došao na trening! - Nisu prošli tjedni…
Misliš da želim da me pamte kao trenera čiji se boksač nije ni pojavio?
- Samo se moram nabrijati. - Da?
- Hajde, udari me u lice. - Što?
- Udari me u lice. - Ne razumijem kako bi ti to…
- Udari me u jebeno lice. - Ne, neću…
- Udari me u lice! - Prestani!
- Prestani! Što… - Udari me u lice!
Udari me!
Udari me, jebote!
Baš smiješno, jebote…
Bliži ti se meč,
a uopće te ne viđam u klubu.
Mislio sam da možda ne vidim dobro, ali Pierre kaže da te ni on ne viđa.
Oprosti, Nicky. Ne znam što mi je. Ne mogu spavati.
Kasia je pobjegla s Tadekom. Ne znam gdje su, negdje u Poljskoj…
Reci mi nešto…
Jesmo li možda u crkvi?
- Što? - Vidiš li mantiju na meni?
Nisam svećenik. Ne treba mi tvoja ispovijed.
Uopće me ne zanima.
Utuvi si u glavu da kada dođeš na trening,
probleme trebaš ostaviti vani. Dobro?
- Šališ se? - Izgledam li kao da se šalim, jebote?
U tebe sam uložio mnogo novca.
A ti mi tu cmizdriš jer te žena ostavila?
Čuj, razumijem.
- Samo sam ti došao kao ocu… - Reći ću ti nešto.
Boli me kurac
jesam li ti tata, mama, sestra, bratić ili jebena zlatna ribica.
Imamo određene obveze jedan prema drugomu.
Znaš da ćeš, ako ne ispuniš obveze,
snositi posljedice.
- Ti to meni prijetiš? - Ne, jebote. Prijetim…
Ja da tebi prijetim? Samo te podsjećam na naš dogovor.
A, znači, sad razgovaramo o poslu?
Da, gospodine.
Pa, ako nam je odnos samo poslovan, daj mi novac i idem ja.
Kakav novac?
Što kakav, jebote? Onaj koji sam ti zaradio svojim šakama i mudima.
Dobro. Hajmo vidjeti u poslovnim knjigama
koliko ti novca dugujem.
Može?
Koliko je toga!
Unos broj jedan: 500 000 funti.
Toliko sam uložio u Rascalovu karijeru prije no što si je ti prerano okončao,
ali obećao si mi da ćeš mi sve to vratiti.
Gdje je? Evo tvog ugovora.
- Rascal O'Brian? - Ne sjećaš ga se?
Ogroman tip, jebote.
Jeben boksač. Odan, dolazio na vrijeme, imao divnu obitelj…
Ali rekao si mi da sam loše uložio novac,
pa sam poslušao tvoj savjet i odlučio
bolje iskoristiti te cigle.
Dobro, zaboli me. Uzmi si svojih 500 000 i daj mi ostalo.
A ta divna vila u kojoj živiš? Što misliš, koliko košta?
Ha? Osam tisuća funta mjesečno.
Doduše, ne, sredio sam ti popust. Ne osam, nego sedam tisuća.
- Nisam tražio jebenu kuću od tebe! - Nisi, ali ti je trebala.
Ne bi postao prvak živeći u imigracijskom centru.
A ja sam ti obećao da ćeš biti prvak, zar ne?
Znaš da živiš tamo već tri godine?
Jebote! Vrijeme leti, zar ne?
Izračunajmo.
To je 7000 mjesečno puta 12 mjeseci godišnje puta tri godine.
To ispadne
252 000 funta.
Nakon popusta.
Pazi ovo.
Zahvaljujući meni, uštedio si 36 000 funta.
Nabavio sam ti Jaguar. To je 1700 funta mjesečno za leasing.
- Teretana: 700 funta, s popustom. - Koji kurac?
A tu je i Pierre, tvoj trener.
Jesi znao da ti taj stari prdonja
naplaćuje 10 000 funta mjesečno?
Čak i kad nisi dolazio.
Tu je i 60 000 za služenje mojim ručnicima…
- Koji kurac? Kakvi jebeni ručnici? - I još 40 000…
U to spadaju odjeća, hoteli, pića u mom restoranu i tako dalje.
- Koji kurac? - Što?
- Kožne oksfordice? - Pa da. Od najboljeg postolara u Londonu.
- Pa to je bio jebeni dar! - Pa da, dar.
- Od tebe. - Ali ti si mu ga dao!
Zašto bih mu ja dao tako skupe cipele, jebote?
Ti si htio da ih nosi!
- Zato neću imati djecu. Jebeni paraziti. - Jebem ti!
Ukratko, nakon sveg ovog vremena,
svi tvoji troškovi ukupno iznose
1 919 120 funta i 19 penija.
Dakle, još mi duguješ 420 000 funta.
- Plus kamate. - Kamate?
- To su… - Znam što su jebene kamate!
Što onda pitaš, jebote?
Jebi se, pizdo!
Vjeruj mi, Jędrzejek, i meni je teško. Uzrujan sam.
Da? Onda se neću jebeno boriti.
I što ćeš sad?
Bez mene si niko i ništa, seronjo!
Nicky je niko!
Dobro.
Slušaj, profesionalci smo.
Riješimo ovo kao profesionalci.
Neću te ni na što siliti.
Samo mi vrati ključeve od kuće i auta,
daj mi novac koji mi duguješ i kvit smo.
Ili se možeš malo smiriti i promisliti
i osvojiti taj jebeni naslov prvaka.
Još nekoliko mečeva nakon toga i bit ćeš na nuli.
Što god odlučio,
podržat ću te,
kao otac.
Ujko, ja sam.
Ujko.
Oprosti.
Čuješ me? Oprosti.
Imao si pravo za Engleze.
Halo?
Ne, jebote! Ne!
Ne!
Ne, jebote!
Ujko! Jebote!
Upomoć!
Isuse! Ujko!
Jebote!
Ne!
Jebote!
Govorio je da to pomaže kad te boli.
Hvala što si došla.
Kako ne bih? To je Czesiek.
Držiš se?
Da, znaš već…
Bliži se meč. Puno treniram.
To je dobro.
Slušaj. Nismo imali prilike razgovarati…
Znam. Ja to želim, uvijek sam htio…
Budući da sam ovdje, bi li možda mogao
naći vremena?
Naravno.
Naravno da bih.
Večeras kod mene? Mogu skuhati večeru.
Pardon, mogu li vam pomoći?
- Došla sam se oprostiti s Czesiekom. - Samo naprijed.
Čekaj, možda…
- Dobro, jesi gotov? - A što misliš?
- Ne znam, zato i pitam. Hladno mi je! - Znam.
Znaš kako znam?
Jer si mi rekla već 40 000 puta!
A hladno ti je jer je jebeno hladno!
Jebeno idi ako želiš! Uzmi si te cipele i jebene ključeve.
I uzmi si to neprestano jebeno mrštenje!
- Odjebi! - Jesi li jebeno poludio?
Jędrzej!
- Halo? - No, kako si?
- Odmaraš? - Ne.
- Kuham. - Molim? Kuhaš?
Čuj, imam jednu molbu.
Ako bi mi mogao srediti dvije VIP ulaznice blizu mog kuta, to bi bilo super.
- Rasprodani smo. - Ali za Kasiju i Tadeka. Jako mi je važno.
- Jebote… - Nicky, molim te.
- Dobro, jebote, ali usredotoči se na meč. - Naravno.
Dobro, moram ići.
Bok.
- Bok! - Bok.
Pa…
Oprosti zbog nereda. Mislio sam da ćeš kasnije doći. Sve je spremno.
Izgledaš predivno.
Nije problem. Ionako moram na let večeras.
Ma možeš i sutra na let!
Dobro! Što kažeš na vino?
Slušaj, zapravo sam tebi i Tadeku sredio mjesta u prvom redu.
- Jędrzej… - Sve ću srediti. Opet će sve biti super.
Došla sam samo da ti dam ovo.
- Koji je ovo kurac? - Nismo imali prilike razgovarati…
- Da, jer te nije bilo kad sam ustao. - Dobro.
Znači, došla si na Czesiekov sprovod
da mi uručiš zahtjev za jebeni razvod?!
Došla sam na sprovod jer mi je bio jedan od najvažnijih…
- Da?! - Ali ako ne možeš biti zreo…
Tu sve jebeno pripremam,
režem salatu i gljive umjesto da treniram…
Trudim se da sve bude lijepo za tebe, a ti dođeš i daš mi ovo sranje?!
Slušaj, ti imaš svoj život, a ja svoj. Samo potpiši to pa da krenemo dalje.
- Imaš nekoga? Vidim to na tebi. - Jędrzej, nemam nikoga.
Tko te ševi?
Prezime.
No?
Kasia!
Čekaj! Oprosti!
Kasiula! Hej!
Kasia.
Zanio sam se. Oprosti. Slušaj.
Malo sam bijesan, malo tužan…
Znaš, zbog Czesieka i meča i svega…
Trebaš mi.
Jednostavno mi trebaš.
Sjećaš se kako nam je dobro nekad bilo? U Poljskoj?
Sjećaš se naše kade, naših snova, naših cigli?
Kako je bilo lijepo i lako kad smo se toliko voljeli.
A tko smo blizu ostvarenju tih snova.
- To su naši snovi. Moramo ih ostvariti. - Jędrzej, slušaj me.
To nikad nisu bili moji snovi, razumiješ?
- Bili su tvoji. - Što…
Došla sam u Englesku jer sam te voljela.
- Da… - A sad toga više nema.
Cigli, kade…
Nas.
Stoga te preklinjem, samo me pusti.
Koji je to kurac?
Pustila si taksi da te čeka?
- Došla si samo na sekundu? Ne ideš nikamo! - Pusti me!
Misliš da me možeš samo tako ostaviti?
Odjebi! Istog trena!
Rayumiješ? Tebi to uopće nije važno? Sve ono što smo imali?
- Hej! Ovo nije gotovo! Čuješ me? - Krenite.
Krenite, molim vas!
- Jebem ti! Doći ću po Tadeka, razumiješ? - Krenite!
Završit ćeš na cesti! Sama! Uzet ću ga! Završit ćeš na cesti!
Jebem ti!
Jebem ti…
Daj mi još!
Daj!
Ubij, jebote!
Ubij me, šupčino!
Ubij! Me! Šupčino!
Stop!
Makni se od njega!
- Ubij me, jebote! - Makni se od njega!
- Ubij me!
Kasia!
PRVAK
OVDJE POČIVA EDWIN CZERNECKI VOLJENI SUPRUG I OTAC
Zašto?
Zašto si me ostavio?
OVDJE SE GRADI BYTOM PLAZA
KONSTANTY ZALEWSKI ZA PREDSJEDNIKA
Boksači ostare.
Udebljaju se.
Previše piju.
I na kraju umru.
Baš kao moj otac.
Kao Czesiek.
I baš kao ovaj klub.
Trčanje ti je bolje išlo.
Smiri se.
Dolazim u miru.
- Dosta je bilo lovice, zar ne? - Kako si znao da ću biti tu?
Pa ne znaš gdje sam radio?
Što onda pitaš gluposti?
Dobro si se borio.
Ali tko zna?
Da sam te bolje čuvao…
Tko zna? Možda to toga ni ne bi došlo.
Što hoćeš?
Zahvaliti se.
Tebi i tvojoj ženi.
Na čemu?
Što ste mi spasili život.
Tvoja je Kasia bila bolja medicinska sestra nego što je mislila.
Sjećate se kad je Kasia lagala Władeku o njegovim očima i problemima s jetrom?
Spomenula je…
- Pa… - …moje podočnjake…
Ispada da je zapravo i u tome imala pravo.
I zamisli…
Dijagnosticiran mi je rak.
Konstanty i Henryk svalili su krivicu za moj bijeg na Władeka.
Ali prije nego što je otišao,
kao suvenir je iz Obavještajne službe uzeo neke nadzorne snimke.
Jedna je od njih snimljena davno u Czesiekovu klubu.
Edwin, reći ću ti bez okolišanja.
Kad odeš na Olimpijadu, namjerno ćeš izgubiti.
Razumiješ?
Kad se budeš borio protiv Rusa, moraš izgubiti.
- Šališ se? - Czesiu, jebote!
Imam puno povjerenje u tebe, Edwin.
Ovu situaciju i budućnost Sovjetskog Saveza
polažem u tvoje ruke, razumiješ?
A ako propadne, što misliš,
što će biti s tvojim sinom?
Hoće li odrasti?
Hoće li boksati?
Zar ne bi htio da postane svjetski prvak?
A što ako mu se nešto dogodi, Edwine?
Dakle?
Razmislite o tome.
Gospodo, sretno na Olimpijskim igrama.
Bok!
- Ti varšavski gadovi! - Czechu!
Što, samo ćeš sve odbaciti? Nakon svih ovih godina truda?
- Olimpijada je najvažnija! - Czesiek, jebote…
Znači, izdat ćeš me? Nakon svega što smo proživjeli?
Olimpijada je najvažnija!
Obitelj je najvažnija. Jednog ćeš dana to shvatiti.
Baš sjajno, g. Czernecki.
I što želite od nas?
Ne mnogo.
Samo autogram.
Prije nego što postanete predsjednik, pa ću vas moći gledati samo na TV-u.
PRIJENOS VLASNIŠTVA
- Što je to? - Želim da mi vratite Czesiekov klub.
Očito si
predugo bio na Zapadu.
Da te podsjetim?
Kao što sam i Czesieka…
Pa, moram priznati, g. Czernecki,
da su nas vaši argumenti oborili s nogu.
Moj je tata prestao boksati.
Ali nije se prestao boriti.
I nikad me nije prestao voljeti.
Takvog ću ga pamtiti.
I učinit ću sve
da i moj sin mene pamti po tome.
- Moja najbolja kreacija. - Tata!
Bok!
Druga najbolja!
Kako si?
- Dobro. - Dobro!
- Torba! - Torba!
Doći ću po tebe, klinjo.
- Ne. - Reci mami „bok”.
- Bok, mama! - Bok!
- Bok, Kasia! - Bok!
- Stavi rukavice. - Jedan. Dva. Lijeva.
Pizda!
Jedan. Dva. Lijeva.
A sad direkt.
Samo direkt. Lijevi direkt.
Direkt. Tako!
A gard? Ovako.
Tako! Još jedan direkt.
Tako! Druga strana.
Tako!
Dobro je. Pauza.
Pauza!
- Zabavljaš li se? - Da.
Da?
- Netko ovdje laže, ha? - Ne.
Netko laže!
Slušaj, na kraju krajeva,
ne moraš voljeti boks…
Jer što je boks zapravo? Dvije gorile koje se udaraju u lice.
Prvo jedna primi udarac pa druga i tako ukrug.
Dosadno, ha?
- Dosadno. - Dosadno.
- Idemo?
- Da. - Da.
Idemo, dođi.
Što bi danas radio da nisi zapeo sa mnom?
Mama mi je kupila knjigu o Mariji Skłodowskoj.
Da?
Pazi se pametnih žena. Opasne su.
Jesi li znao da je Marija Skłodowska
jedina dobila dva Mobela iz različitih disciplina…
Tijekom 1980-ih više je od milijun ljudi napustilo Poljsku zbog siromaštva,
političkog progona ili u potrazi za boljom budućnošću,
među njima i nekoliko stotina sportaša.
Nijedna druga zemlja nije imala takav odljev stanovništva.
Prijevod titlova: Matija Pospiš