Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
BOXERUL POLONEZ
FILM INSPIRAT DE SOARTA MULTOR OAMENI CARE AU FUGIT DIN POLONIA COMUNISTĂ
CA SĂ-ȘI URMEZE VISURILE.
POVESTEA ACEASTA PUTEA FI ADEVĂRATĂ.
BYTOM, POLONIA 1995
La naiba! Aș vrea să știu cum să exprim totul în cuvinte.
Ce am simțit când m-am întors aici după atâția ani.
Mănuși vechi, îmbibate de sudoare.
Ringul pe care l-am murdărit cu sângele meu de atâtea ori.
E mult de-atunci.
A fost cu mult înainte…
să stric totul.
Pentru ca povestea să aibă sens,
mai întâi vă voi vorbi despre tatăl meu.
Cu ce să încep?
Să spun că avea mâna grea?
Că îl deranja orice?
Nu.
Voi începe cu momentul când l-am văzut ultima dată pe tata…
fericit.
- Hai, sus! - Uită-te!
- Ridică-te, Edwin! - M-a lovit bine! E în regulă.
- Tata se preface. - Termină-l!
- Poți să lupți? - Nu te lăsa!
Tata se preface. Acum încep. Ușor.
Box!
- Termină-l! - Stânga și dreapta!
- Haide, Edwin! - Bine!
Lovește ca un camion!
Lasă-l să obosească!
Acum! Haide!
Lovește-l!
Da!
- Haide! - Da! Atacă-l!
Da, Edwin!
- Tata l-a lovit! - Bravo!
Șase!
- Edwin! - Stai jos! Nu te ridica!
- Edwin! - Nouă, zece!
Da!
- Și eu te iubesc. - Olimpiadă!
Asta e! Stânga, dreapta, așa cum ți-am arătat.
- Edek. Vom fi pe peretele ăsta. - Sub diplomă?
Bine. Haide! Stânga, dreapta.
Haide! Unu, doi, haide!
- Ai obosit? Mai tare! - Haide!
Knockout! Ia te uită!
Vei fi campionul Poloniei, nu?
Vei fi campionul Poloniei!
Așa te vreau!
O să-i batem pe toți.
Ia te uită!
Pe drum încoace, credeam că voi găsi aici un boxer.
Dar sunt doi!
Și ce boxeri!
Vei fi campionul Poloniei ca tatăl tău?
Voi fi campion mondial.
Campion mondial…
În cazul acesta, trebuie să-ți cer un autograf.
Când vei fi vedetă, te voi vedea doar la televizor.
Se poate?
Da.
Mulțumesc mult. Bine.
Ce frumos!
Îl voi înrăma. Ăsta e pentru tine.
- Mulțumesc. - Campionii mondiali dau multe autografe.
Cu ce vă pot ajuta?
Am venit aici să te felicităm… în privat.
Dacă se poate.
- Simțiți-vă ca acasă. - Czechu…
Hai, arată-mi!
În ring va face exact ce-i spui.
E o simbioză completă.
Ca în Polonia.
Domnilor, succes la Jocurile Olimpice!
Nenorociții din Varșovia!
Olimpiada e totul! E visul tău!
Familia e cea mai importantă. Într-o zi vei înțelege.
Du-te dracului, prințesă!
Dă-mi ăla!
A fost ultima dată când tata a pus piciorul în clubul lui Czesiek.
- Încă o dată! - Haide.
Tata a luptat cu muscalii la Olimpiadă.
- Prinde-l! - A luptat și a pierdut.
Și-a ratat și cariera.
A rămas doar o umbră din ce a fost.
- Boxul. - Să te văd!
- Czesiek. - Arată-mi!
- Clubul lui. - Ai grijă! Jędrzej Czernecki!
- Knockout! - S-au dus pe apa sâmbetei.
- Îmi pare rău, tată. - Șezi!
Mișcă-ți fundul aici!
Trebuie să înveți, clar?
- Trebuie să înveți dracului, ai înțeles? - Dar știu deja.
Da? Știi? Treci la următorul capitol…
- Apoi s-a angajat ca miner. - Și la următorul, și la următorul!
Și m-a îngropat sub un munte de cărți.
Educația.
Numai asta îl interesa.
Pe mine? Nu prea.
Cele trei etape ale respirației celulare. Cine știe care sunt?
Poate Czernecki?
Etapele respirației celulare, te rog.
Glicoliza, ciclul acidului citric și fosforilarea oxidativă.
Răspuns corect.
Fosforilarea: lanțul de transport al electronilor și…
Stai jos.
Energia eliberată formează un gradient de protoni care…
Stai jos!
- Unchiule? - Jędrula.
Urcă!
La mulți ani, puștiule! Noroc!
Ce ai pățit?
Prea mult studiu.
Isuse!
Arată-mi mâna!
Gabi e asistentă.
Ai o iubită?
- N-am timp de fete. - Că bine zici!
Damele sunt greu de întreținut.
Trebuie să le dai hrană, băutură și să le lași din lanț pentru sex.
- Czesiek! - Da.
Le poți ține pe lanț tot timpul.
Czesiek!
Ce rost are o zi de naștere fără cadou?
Mulțumesc.
Să nu mânjești revista cu ciocolată.
ȘTIRI DIN BOX
Ce bestie! Vezi să n-o găsească tatăl tău, bine?
Da!
Îmi plăcea să stau cu unchiul meu.
Cred că problema e…
Dar nu toți membrii familiei erau de acord cu asta.
- Nu se poate ca țările capitaliste… - De unde ai asta?
De la un coleg.
De la școală? De unde o ai?
Edek! Ce faci cu fiul tău?
…suprimarea protestelor…
În general, vom merge acolo, în Occident…
Ți-am spus că fratele tău ar trebui…
- Stai… - …să-și vadă de treabă!
- Nu ți-am spus? - Unde te duci?
- Să rezolv problema asta. - Tată!
Stai aici! Vorbim mai târziu.
Tată!
Stai puțin.
Edek, stai!
Liniștește-te! Respiră.
Nu puteam scăpa de sentimentul că ce s-a întâmplat cu tata…
Respiră adânc.
…era din vina mea.
Încă o dată. Expiră, inspiră.
Manualele nu mi-au spus că plămânii tatălui meu
au devenit ca un burete murdar și uzat.
Totuși, în acea zi, am reușit să mă conving că se va face bine.
Trebuia doar să fac tot ce-și dorea de la mine.
Elevul cu cea mai mare medie din anul lui… Jędrzej Czernecki.
N-am mai fugit acasă atât de repede.
Voiam să-i arăt notele ca să fie, în sfârșit, mândru de mine.
ȘTIRI DIN BOX EDWIN CZERNECKI PIERDE AURUL
JOCURILE CELEI DE-A XX-A OLIMPIADE EȘECUL LUI EDWIN CZERNECKI
Da…
Ușurel.
Ușor…
- Nu mai aveam chef să învăț. - Hei.
- Ce surpriză! - Voiam să uit.
De ce?
- Voiam o viață dreaptă. - Nu azi a fost înmormântarea?
Condoleanțe.
- Taci! - Ce?
- Încetează! - Tata zicea că a fost un om bun.
Dar, mai ales, voiam să lovesc pe cineva.
- Nu-l pomeni! - La naiba!
La naiba! Nu a fost un om bun!
Hai să mergem!
Văd că vrei să lovești pe cineva.
Nu auzi, prințesă?
Vrei să te bați? Hai!
Lovește-mă!
Asta e tot ce poți?
Lovește-mă!
- Lovește-mă! - Băga-mi-aș!
Lovește-mă!
Haide! Lovește-mă!
Czesiek, ajunge!
Crede-mă, soră.
Lovește-mă!
O să plângi, prințesă?
Dacă vrei să lovești pe cineva, învață s-o faci cum trebuie.
Cu tot corpul!
Ține bărbia ascunsă!
Ca un taur!
Dansează!
Dansează pe mormântul oricărui nemernic care îți stă în cale.
Lovește în continuare!
Jos bărbia!
Simte-te bine! Trăiește!
Lovește!
Jędrula…
ești pregătit.
- Stai! - Din stânga!
Nu cred că eram pregătit.
1985 CAMPIONATUL POLONEZ
Unu! Doi!
- Nu! Mișcă-ți fundul! - Trei! Patru! Cinci!
- Ridică-te! - Șase!
Ridică-te!
Darek!
Czernecki a căzut ca lovit de fulger.
Să nu fim prea duri. E abia la primul său campionat polonez.
- A fost bătut ca o fetiță. - Cinci! Șase! Șapte!
Șapte!
- Opt! Continui lupta? Bine. - Haide!
- Jędrzej! - Box!
Haide!
Haide, Jędrzej!
- Jędrzej! - Oprește lupta odată! Te rog!
Ce succesiune de lovituri extrem de puternice!
- Czernecki abia stă în picioare! - Stop!
Din fericire, arbitrul oprește runda, salvându-l pe Czernecki.
Din păcate, se pare că Czernecki junior nu a moștenit
talentul răposatului său tată, Edwin, Dumnezeu să-l odihnească!
- A fost… - Grozavă rundă!
Totul e bine.
Totul decurge conform planului. Îl ții sub control.
Jędrula. Ai văzut țâțele femeii din primul rând?
- Care? Aia? - Da.
Dar comentatorul și campionul Jurek? Are mustață sau e chel?
- Eu nu… - La ce te holbezi?
La public! Iar adversarul tău e în fața ta.
- Face ce vrea! - Termină!
- Du-te dracului! - Antrenorul vrea să termine el treaba.
Încetează dracului!
- Încetează, la naiba! - Sau ce?
- O să plângi? Prințesă? - La naiba!
Credeam c-ai venit să bați pe cineva, dar iei bătaie ca o muiere.
- Ce naiba ai spus? - Vrei să bați pe cineva?
- Da! - Vrei?
Atunci, bate-l!
Adu-l aici, băga-mi-aș!
Se pare că Czernecki a primit un nou imbold de putere.
- Stop! Treci în colțul tău! - Și knockout!
E incredibil!
- Incredibil! - Knockout!
- S-a terminat! - Jędrzej Czernecki, campionul Poloniei!
Urmează Campionatul European de la Londra!
Bravo!
Bravo, Jędruś!
Bravo, Jędrula!
Da!
Urmează premierea din partea președintelui Asociației Poloneze de Box,
tovarășul Konstanty Zalewski.
Bravo!
Așchia nu sare departe de trunchi. Felicitări!
Pentru viitorul campion olimpic!
Băiatul nostru a luptat ca o bestie azi.
Îl poate urma pe tatăl lui…
- Liniște! - Ce? N-o lua personal, puștiule.
Fără supărare, dar avem niște adversari serioși anul ăsta.
- Iar ești beat. - De parcă tu ești antialcoolic.
Czesiu…
De două ori am adus aur de la Olimpiadă. Cu ce m-am ales?
- Comentez la turnee de rahat. - La naiba!
- Uite ce ai făcut! - Eu?
Așa tată, așa fiu!
Bună!
Ce citești?
O carte.
Asta am văzut.
E bună?
BAZELE CHIMIEI ORGANICE
Cum ar fi dacă ai bea ceva organic, de încălzire?
- Mă refer la vodcă. - Deci a fost o glumă.
- Da, cum m-am descurcat? - Cum crezi?
- Ce ai dori? - Să fiu singură.
Da. Și de băut?
- Nu. - Un pahar și scapi de mine.
Știi ce înseamnă „nu”?
Nu.
- Mi-a făcut plăcere să vorbim. - Stai!
Stai așa. O clipă.
Întreabă-mă ce vrei din cartea aia.
Dacă nu pot răspunde, plec. N-o să mă mai vezi niciodată.
- Ce generos din partea ta! - Da. Și îți plătesc și cina.
Și băutura.
E clar că ai nevoie de una.
Trei etape ale respirației celulare?
Plătește nota și comandă-mi…
Glicoliza, ciclul acidului citric și fosforilarea oxidativă.
Prost să fii, noroc să ai.
Ce ai pățit?
M-am dat la o fată de la bar și știi tu…
Nu, am avut un meci.
- Campionatul polonez. - Un meci?
L-am făcut knockout.
Felicitări!
„Felicitări?”
- Ce vrei să spui? - Nimic.
Cum adică?
- Păi… ce rost are boxul? - Ce rost are boxul?
Două brute care se lovesc reciproc.
- Da. - Întâi e lovit unul, apoi celălalt.
Și tot așa.
Pare plictisitor.
Chimia și boxul au multe în comun.
Cum așa?
Amândouă sunt plictisitoare.
Atunci de ce boxezi?
Tu de ce studiezi chimia?
- Eu am fost prima. - Iar eu al doilea.
Nu știu.
Nu știi nimic… dle boxer-chimist?
Parcă îmi comandai vin, nu?
Cred că da.
Frania, vin, te rog. Din acela prăfuit.
Ne-am promis că o luăm încet.
Eu mergeam la Olimpiadă, iar Kasia termina facultatea.
Așa că, firesc, trei săptămâni mai târziu, eram deja căsătoriți.
Bravo!
Luna de miere a fost ca un vis.
Căldură.
Soare.
Avem dreptul la grevă!
Am cunoscut mulți oameni fantastici.
Era un bufet plin de mâncare.
Și masaj thailandez.
Am început să construim o casă.
Cărămidă… cu cărămidă.
A fost perfect.
- Vezi să nu te lovești! - Jędrzej!
Haide!
- Repede! - Taci!
Bagă-le!
- Femeile proletare. - Liniște!
Ce e?
- Poate veni cineva. - Taci!
Alo!
- Cine e acolo? - Repede!
Iată-i!
- Marian! - Acolo!
- Stai! - Jurek, prinde-i!
- Acolo! - Acolo!
Nu știam că erau cei mai frumoși ani din viața mea.
Nu aveam bani, dar eram îndrăgostiți.
- Repede! - Nimic nu ne-ar fi despărțit.
Poate cu excepția morții cauzate de prostia mea.
Va arăta grozav.
Dă-mi-le!
- Ce grele sunt! - Ai grijă!
Cred că ne mai trebuie mortar.
Dar când va fi gata,
vom sta în ea în fiecare seară și vom dezbate probleme importante.
Tu ce crezi?
Ce?
Despre cărămizi.
Da. Grozav.
- Ce e? - Nimic.
- Totul e bine. - E bine?
- Știi că-mi poți spune orice. - Sunt campionul Poloniei și…
trebuie să fur cărămizi ca să am o cadă.
Nimeni nu le poate cumpăra.
Știu.
- Dar cred că merităm mai mult. Tu meriți. - Am un soț campion.
A câștigat apartamentul. Ce poate fi mai bine?
Ba poate fi. Uite!
În ce țară normală n-aș putea să cumpăr ornamente pentru brad?
Dar îmi place bradul nostru.
Și apoi, abia aștept să agăț în el medalia ta olimpică.
Apoi voi fi comentator toată viața.
Care e problema ta, morocănosule?
Să plecăm din Polonia.
Ce?
Să plecăm din țară.
- Vorbești serios? - Da. Foarte serios.
- Cum? - Normal.
Eu am studii, tu ai Olimpiada. Și părinții mei…
Maria Skłodowska a câștigat două premii Nobel stând în Polonia? Nu.
- A plecat în Franța. - Mergem și noi în Franța?
Nu! Nu în Franța, mai bine!
În Anglia.
- Anglia? - Da.
Da. Campionatul European e acolo. Ai studia la Cambridge sau la Oxford.
- Universitatea din Londra. - Da! Ai avea un laborator adevărat.
Aș fi profesionist și aș face milioane!
Și nu… Serios!
Copilul ar face baie în jacuzzi!
Nu într-o cadă de cărămidă!
Ca oamenii normali.
Unde ar merge copilul nostru la școală?
Ce vrei să spui? La cea mai bună școală.
Cu uniforme frumoase și înmiresmate.
Dar dacă va fi fată, va trebui să învețe călărie.
Sigur, facem un grajd între piscină
și labirintul din grădină.
Vrei să se piardă copilul acolo?
Atunci facem doi, trei, patru copii.
O școală întreagă.
NEGRU CA TĂCIUNELE
Concentrează-te!
Unu-doi, unu-doi! Mișcă-te!
Ce e cu tine azi?
- Unchiule, trebuie să fug. - Nu te mai prosti, e abia opt seara.
Nu. La Londra, cu Kasia. Nu ne mai întoarcem.
Ieșiți! Pauză de zece minute. Mișcați-vă!
- Glumești? - Nu.
Atâția ani…
Omule, ești atât de aproape! Ai putea fi campion olimpic.
Și apoi? Voi comenta meciuri, ca prietenul tău?
Și dacă pierd? Voi lucra în mină până la moarte?
Despre asta era vorba!
- Nu, haide. - Despre tatăl tău.
Nu! E vorba de mine.
Vreau să fac bani ca un profesionist.
- Crezi că tatăl tău… - Nu e vorba de tata.
- N-a pierdut Olimpiada. - Nu!
- Nu știi… - Termină!
- Nu. - Încetează dracului!
Rămân la Londra.
Nu a pierdut.
E foarte frumos.
Tot un jacuzzi preferi?
Atunci va fi un cadou pentru cineva.
- Aveți un plan? - Da.
Așteptăm la hotel până adorm toți.
Ne furișăm afară și îl căutăm pe cel care e om, mit, legendă.
- Ce e? - Genial.
Ce e?
Ești sigur?
Pentru că, dacă faci asta, nu mai e cale de întoarcere.
Nu mai calci într-un ring polonez. Îți pierzi medaliile, libertatea.
Sau te omoară. Și Kasia?
Gata cu facultatea ei.
Nu va face carieră.
Prietenele ei nu-i vor mai vorbi. De frică.
Suntem hotărâți.
- Jędrzej, mâna ta. - Nu-ți face griji.
Te-ai gândit la ea? O ascunzi în bagaje?
Nu ai un prieten? Cineva care ne poate ajuta?
Contrabandiștii de cristale și blănuri de vulpe.
Blănuri de vulpe…
Kasia nu e blană de vulpe.
Doamne, nu suport să văd sânge.
Gata, știu!
Ce?
Cred că am o idee.
Ai actele?
Bine.
Am aranjat ca Gabi să meargă la Campionatul European
ca asistenta doctorului echipei naționale.
- Felicitări! - Jędrula, taci!
Nu merge ea.
Kasia se va da drept Gabi.
Dar nu seamănă deloc.
Nu mai spune! De asta am schimbat pozele.
Dar…
Poftim ordinul de lucru. Amintește-ți data nașterii.
- Dar nu știu nimic despre munca asta. - Te vei descurca.
Nici cei de la Securitate nu știu.
- Arată-le actele. - Și dacă mă vor întreba ceva?
- Kasia… - Nu știu nici primul ajutor.
Dacă cineva începe să sângereze…
Revino-ți!
Amândoi știați că nu va fi ușor.
Așa face zilnic. Acum știi cum e.
Dacă e prea mult, trebuie să renunțați acum.
- Poate s-o facă. Poți? - Da?
Hai că poți!
Bea!
Gabi!
Împachetează banii pentru ei.
- Nu! Sunt mulți bani. - Sunt bănuți. Vă ajută pentru început.
- Nu, sunt mulți bani… - Nu mai trăncăni!
Uite adresa unui polonez care te poate ajuta.
Prietenul unui prieten pe care l-am antrenat.
Kasia, tu mergi prima.
- Acum? - Dar când? Mâine?
- Nu, trebuie să fac pipi. - Pentru Dumnezeu!
Bine, noi mergem primii, tu vii după noi.
Sunt ale mele.
Cea dreaptă.
Deja mi-e dor de ele.
- Czesiek… - Fetele mele.
Și, cel mai important, nimeni să nu se prindă că vă cunoașteți.
Czesław Trela. Antrenorul campionului.
Pare în regulă.
- Jędrzej Czernecki. - Știu.
Păstrez eu pașaportul.
Nu vrem să se piardă.
Mulțumesc!
- Salut! - Bună!
Colegii mei din echipa națională a Poloniei.
Campioni la box la toate categoriile.
Majoritatea idioților ăstora nu-și puteau scrie numele.
- Cred că m-am îndrăgostit. - Floarea națiunii.
Are fundul ca o minge.
Dar, pentru comuniști, noi eram ca un fund sexy într-o fustă strâmtă.
Avem o problemă.
Nu vă văd numele pe lista de pasageri, cetățeană.
Asta pentru că sunt asistentă.
Adică sunt înlocuitoarea asistentei.
Și eu sunt asistentă, dar cealaltă a făcut gripă.
Mi-au spus la telefon. Am primit și scrisoarea asta.
- Trebuia să fiu aici la șapte. - La naiba cu turneul!
- O să i-o trag asistentei. - Ce?
Ce e?
Ce e? Adică imediat după mine, nu?
Auzi la el!
M-am înșelat.
Se poate?
Suflați spre mine, cetățeană.
- Poftim? - Suflați spre mine.
Ați băut.
- Nu. - Nu e nici ora șapte.
- E sirop. - Sirop?
Nu păreți genul căreia-i place o dușcă de dimineață.
Vă voi întreba o singură dată.
Ce aveți să-mi spuneți… cetățeană?
Nu știu dacă se cuvine.
Dar oricum se va afla.
Da.
De când aveți cearcănele alea negre?
Cearcăne?
Aș zice că e vorba despre probleme grave la ficat
într-un stadiu cam avansat.
Eu aș merge la doctor cât mai repede.
Cât mai curând posibil.
Mulțumesc.
Vine.
- Stai jos. - Fiți respectuoși, domnilor.
Salut!
Bună!
- Sunt Krzysiu. - Bună!
- Ține-ți-o în pantaloni. - Te rog, haide.
- Bună! - Bună!
- Ești aici ca înlocuitoare, nu? - Da.
Să pornim!
Rămas-bun, rafturi goale,
cărămizi furate și brazi de Crăciun fără ornamente.
Mă duceam într-o țară care avea să mă respecte.
Imediat ce am trecut granița,
am simțit clubul lui Czesiek devenind o amintire îndepărtată.
N-am plâns după el.
Cel mai important lucru… era încă în fața mea.
Am ajuns, frate!
Londra, dragă!
Treziți-vă! Iată Londra!
…îmi dă trocarul, mă uit la individ și zic:
„Ce să fac cu el dacă pacientul trăiește?”
Cât mai avem? Trebuie să fac pipi.
Iar?
În ce lună ești?
Poftim?
În ce lună ești?
Bună întrebare.
Mi-a luat un minut la Londra să înțeleg
de ce erau cu ochii pe noi cei doi porci.
- Ferrari! - Hei!
De ce ne-au luat pașapoartele și nu ne lăsau să părăsim hotelul.
Treci înapoi.
Pentru că Occidentul era o lume diferită.
Plină de promisiuni și oportunități.
- Harta. - E incredibil!
- Da? - Ia te uită, Jędruś!
- Șampon gratis. Și e în sticle mici. - Tare.
Se vor vinde ca pâinea caldă acasă. Să fiu al naibii!
- Ai grijă de doctor. Eu, de asistentă. - Bine.
Ai văzut prosoapele?
Sfinte Sisoe! Jędruś!
- Ce e? - Câte crezi că aș putea lua?
- Nu știu. Câte poți băga în bagaj? - Bine.
- Păcat că nu pot lua cada.
E mișto aia de cărămidă, dar asta e frumoasă.
Cred că e din marmură!
Uite, Jędruś! Pot să-l port mâine în ring?
- Sigur. Are numele tău pe spate? - Nu știu.
- Nu are. - Ce faci?
- Cine, eu? - Da.
- Plec să i-o trag asistentei. - La ce-ți trebuie geanta?
- Pentru parașută. - Bine.
- Intru la baie. - Sigur.
Doamne…
Băga-mi-aș!
- Ce faci? - Liniște!
Ai înnebunit?
Așa.
Ascultă. Holul e păzit.
- Ieșim pe fereastră. - Glumești.
- Ai încredere. - Nu!
- Te iau în spate… - Ascultă.
- Ai vreo 50 de kilograme. - Ascultă.
- Nu pot să ies deloc. - Liniște.
- Jędrzej! - Ai 50 de kilograme.
- E la etajul al treilea… - Sunt însărcinată!
Ce vrei să spui?
- Doamne, e grozav. - Nu, stai.
- Nu pot face asta. - Poți.
Nu. Czesiek avea dreptate.
- Nu. - Da.
- Ne vor prinde. - Nu.
- Unde o să cresc copilul, într-o celulă? - Nu. Kasia, oprește-te!
Ascultă-mă.
Mai știi când m-ai întrebat de ce boxez?
Boxul e singura mea amintire frumoasă din copilărie.
Uite! Vezi?
Vezi șansele? Nu vreau să le pierd.
Vreau ca fiul nostru să crească acolo.
Să nu treacă prin ce am trecut eu.
- Bine, dar nu coborâm pe pereți. - Bine. S-a făcut.
Vom pleca în mod obișnuit.
Bine.
Iată planul. Mâine e campionatul.
Înainte de fiecare meci, am 15 minute libere.
Cincisprezece minute. Asta e șansa noastră.
Când auzi numele nostru în difuzoare,
te furișezi afară și fugi spre ieșire cât de repede poți.
- Bună! - Și acum mai repede.
Mâna stângă mai sus.
Stânga, stânga. Stânga, dreapta.
Da. Din nou.
Stânga.
- Ce faci? - N-am putut dormi la hotel.
- Erau gălăgioși. - Vrei să câștigi sau să renunți?
Să câștig. Imediat ce-mi strigă numele.
E bine.
Unul…
și celălalt.
Bună ziua, dle doctor.
- Bună ziua, domnilor! Pot să vă ajut? - Nu.
Voiam doar să vă spun că Władek va fi aici, la dispoziția dv.
Cred că ajutorul asistentei Gabriela e suficient pentru mine.
Insist.
Trebuie să sprijinim serviciile medicale. Nu-i așa, dle Kruszelnicki?
„Doctor Kruszelnicki”, dacă vreți.
Mulțumesc.
Următorii boxeri să fie gata în cinci minute.
Viitorul campion olimpic trebuie să se concentreze.
Hai să ieșim.
James Taylor și Jędrzej Czernecki să se pregătească.
Văd că muncești din greu.
Da, doctorul pregătește încăperea.
Bine.
Durează puțin.
De la ultima noastră discuție,
mă gândesc întruna la ceva.
Tata a muncit toată viața pentru Partid.
Dar a dus o viață curată.
Fără țigări.
Fără alcool.
Un sfânt.
Când a împlinit 60 de ani,
a intrat în camera lui,
s-a culcat și…
a murit.
- De ce îmi spui asta? - Te întreb de ce.
Trebuie să aflu de ce.
Și dacă crezi că e ereditar.
Stai puțin.
James Taylor și Jędrzej Czernecki să se pregătească.
Îți facem analize de urină.
Urină?
Acum?
Cât de repede putem. Asta ți-ar putea salva viața.
Am înțeles.
- La o parte! - Bine.
Czernecki?
Jedrzej Czernecki, în ring, vă rog.
Domnișoară asistentă!
Unde te duci?
Gabi! Trebuie să coasem pe cineva.
Haide! Ia trusa de sutură!
Mișcă-te!
Czernecki?
Jędrzej Czernecki, în ring, vă rog!
VESTIAR BĂRBAȚI
Unde e?
A fugit?
E imposibil!
Nu pot să cred că s-a întâmplat! Așa tată, așa fiu!
Nu poți avea încredere în nimeni! Atâția ani! Prindeți-l!
Prindeți-l!
Stai așa.
Gata.
Și… gata.
Pe data viitoare!
- Doctore, trebuie să merg la toaletă. - Da, desigur.
O caut pe Gabriela.
Era pe aici, pe undeva. Poate s-a dus la baie.
- Pot să vă ajut? - Trebuie să las asta aici.
- Bine. Ce e asta? - Urină.
Urină?
Urina mea.
Dar e în cana mea.
Ați înnebunit?
Scuze, domnișoară!
- Dar dacă tot sunteți aici… - Scuze.
- Mă grăbesc. - Bartosz.
Încântată…
- Unde e asistenta? - Asta e o glumă?
- E amuzant, nu? - La naiba!
- În cana mea? - Unde e?
- Nu știu. - Ce?
Nu știu. La naiba!
- A făcut pipi în ea. - Uite-o!
Hei!
Vă rog, domnișoară…
Hei!
Tu!
Băga-mi-aș!
Jędrzej, haide!
- La naiba! - Când ajungem?
Calmează-te.
- Dă-mi aia! - Nu!
Ce ai pățit?
O fată de la bar m-a refuzat.
- Vorbesc serios. Ce ai pățit? - Vom locui într-una de-asta!
În aia?
E cam mică.
Vom construi încă o aripă. Una mai mare.
Eu, tu și Tadeusz.
Hai!
Tadeusz?
E drăguț.
- Nu e acolo? - Care e numărul?
Numărul 31.
Treizeci și unu. E aici!
- Dacă nu mai locuiește aici? - Poate a ieșit.
- Ce facem? - Nu știu.
- Pot să vă ajut? - Bună, mă numesc Kasia și el e…
Sunt nepotul lui Czesiek.
- Care Czesiek? - A zis că sunteți prietenul unui prieten.
Am venit din Polonia.
Unchiul Czesiek are un club de box.
A zis că vom putea sta la dv.
Czesiek? Boxerul?
- Da. - Bytom!
Da!
Intrați, vă rog!
Ce drum lung! Cum ați…
De la Bytom la Londra!
Cum ați reușit?
Kasia fuge.
Czesiek îi trântește la pământ.
Trecem pe poartă și așa am ajuns aici.
- Important e că ați reușit. - Nemernicul ăla ne-a luat pașapoartele.
Dacă ne cere poliția buletinele?
Nu mai ești în Polonia.
Aici, în Anglia, când ne deranjează ceva,
bem ceai.
- Bine. - Îți suntem recunoscători, Karol.
Spune-mi Charles.
- Credeam că… - Acum sunt englez.
Imediat ce am venit la Londra, mi-am schimbat numele.
Charles. Pur și simplu Charles.
Atunci eu sunt Kate, iar tu ești Jandrew.
Da!
Nu Jandrew. Andrew.
- Nu, dar… - Kate și Andrew.
- Dar… - Draga mea.
- Sigur. - Da.
Da! Vrem să-ți mulțumim cumva.
- Nu e nevoie. Și nu aveți bani. - Nu, avem…
- Avem ceva pentru tine. - Eu nu boxez.
- Stai! - Nu!
Uite! Vezi? Avem bani cusuți înăuntru.
- I-am adus peste graniță. - Isteț!
- Vrem să-i împărțim. - Vă sunt mai de folos decât mie.
Mă bucur că am pe cineva aici cu care pot vorbi poloneză.
Mulțumim!
Îți aduc niște comprese pentru mână.
Nu e nevoie.
CLUBUL LEGENDS
Am ajuns. Baftă!
- Deși nu cred că ai nevoie. - Mulțumesc.
Mulțumesc că ne-ai adus.
Clubul lui Neil McKavanagh.
În sfârșit mi-am găsit locul în lume.
Da! Ce loc! Nu e ca în șopronul lui Czesiek, nu?
- Scuze, te pot ajuta? - Da.
- Spune-i. - Am vrea să vorbim cu Neil McKavanagh.
Da? Luați-o pe ușa aia și plecați dracului!
E un antrenament privat.
- E un antrenament privat. - Hei!
- Cinci minute. - Cinci minute, vă rog.
- Încă n-ai plecat? Du-te dracului! - Bine.
Du-mă departe de…
- Stai! - Hei!
Hei…
Neil!
Neil McKavanagh?
Scuze!
- Chris, cine e? - Îmi pare rău, Neil. Trebuie să plecați.
Nu.
- Sunt Jędrzej Czernecki. - Numele lui e Jędrzej Czernecki.
- Campionul Poloniei. - E campion polonez.
Vreau să mă reprezinți la profesioniști.
Vrea să fie campion profesionist și tu reprezintă la el.
Tu mă reprezinți.
- Da. - Păi…
Am destui campioni.
Dar dacă vrei să folosești echipamentul,
Chris îți va spune tarifele lunare, da?
Are campioni. Poți boxa, dar trebuie să plătești.
Cred că ai tradus greșit.
- Stai așa. - Stai! Hei!
Neil!
Sunt campion.
Mă pot antrena oriunde, dar aș vrea să mă antrenez cu tine.
Ai noroc.
Spune că ai noroc că poate lupta pentru tine.
Ai noroc că sunt aici.
Bine.
Vino aici.
Îl vezi pe bărbatul ăla mare din colț?
E campionul României la categoria grea, bine?
Acum e pe locul 40 în clasamentul WBC.
E Consiliul Mondial de Box.
- Știu. - Bine?
Uite ce îți propun:
du-te și câștigă aurul olimpic.
Apoi vorbim.
Dar acum, după cum vedeți, sunt foarte ocupat.
Acolo e ușa. Bine? Mulțumesc.
A zis că sunt deja profesioniști.
Nu cred că te vor aici.
Să mergem.
Hei! O să… Spune-i: „O să regreți.”
- Băga-mi-aș! - Nu!
Spune-i, Kasia!
Zice că o să…
- O să regreți. - Da.
- Regreți. - O să regret?
- Da. - Da.
Doboram ratați ca românul ăla în prima rundă acum zece ani.
Spune-i că-i distrug.
- Poate… - Distruge!
- Poate distruge orice boxer. - Ucide! Pot ucide.
- Îți poate ucide orice boxer. - Da!
Nu mi-e frică de comuniști, dar o să mă tem de un român? Frate!
O să-ți iau toate centurile, ai înțeles?
Îi pot distruge pe toți. Spune-i. Îi pot…
Hei!
Ce e cu mine?
Albanezul crede că mă poate doborî?
Roy!
Nu te băga. Te așteaptă un meci.
Stai liniștit. Nu faci o faptă bună?
Trebuie să mă antrenez, nu?
- Crezi că mă poți doborî, pizdă? - „Pizdă”?
- Vrea să boxați. - Să boxăm?
- Ce? Nu. Și mâna ta? - Lasă naibii mâna! Du-te.
- Jędrzej, te rog. - Du-te!
- Mâna ta… - Lasă naibii mâna! Du-te!
- Dar… - Du-te și nu mă umili.
Pleacă!
Gata, omule. Ai pus-o.
Băieți, luptăm corect ca într-un meci adevărat.
Fără lovituri sub centură. Atingeți mănușile. La treabă.
Albanezul pulii nu știe ce înseamnă corect.
Ding, ding.
Box!
- Haide, Roy! - Roy!
Haide, Roy!
Unde ai plecat?
Unde te-ai dus?
Asta e tot ce poți? Poți mai mult.
Lovitură liberă!
- Haide! - Arată-i, Roy!
Boxezi prima dată?
Haide! Nu te lăsa.
Roy!
- Haide. - Stânga lui e la fel de bună ca engleza.
Frate, ți s-a urât cu viața!
CAMPIONATUL MONDIAL LA CATEGORIA MIJLOCIE
Cred că albanezul e furios.
Haide!
Ce dracu' a fost asta?
Ești bine, fiule? Ești bine, da?
Hai să te văd!
Vrei să mă faci să ejaculez?
Ridică-te!
- Ridică-te! - Se ridică.
Vrea mai mult.
Vino încoace!
Vino aici!
Bine.
Stai!
- Opriți lupta, vă rog! - Spune-i să stea jos.
- Jędrzej… - Pleacă.
- Kasia. - Nu te ridica.
- Spune-i să stea jos. - Nu te ridica.
Nu.
Pleacă de lângă el!
Pleacă!
Pleacă dracului!
Cred că sunt cel mai bun din Albania!
Unde femeile se luptă.
De ce naiba ai intrat?
Scuze!
Ți-am spus să stai afară. De ce?
- De ce ai intrat? - Mi-am făcut griji.
- Erai pe jos. - Și ce? Așa e în box.
Cazi și te ridici. Încă puțin și-i rezolvam.
- Aș fi câștigat. - Cu mâna aia?
N-are importanță!
Înțelegi?
Te-am rugat, nu?
Te-am rugat să stai afară.
Și ce ai făcut? Ai intrat. Iar acum nu mă pot întoarce acolo.
Pentru că m-ai umilit în fața celor mai buni antrenori din țară!
Bună!
Scuze de deranj!
Jackie Boss.
- Ce? - Zice că e Jackie Boss.
Am înțeles. Întreabă-l ce vrea.
- Ce vrei? - Uite.
Am văzut ce ai făcut acolo.
Și felul în care ai încasat bătaia tocmai de la Roy Barber.
Băga-mi-aș, omule!
Ăsta e talent.
- Râde de mine? - Calmează-te.
Scuze.
Tu… lupți… bine!
„Lupt bine”, auzi?
Bine, nu e un copil. E doar polonez, bine?
Scuzele mele.
Așadar? Ce?
Ce vrei?
Caut un anumit tip de boxer.
Caut meseriași.
Spune că el caută…
Meseriași.
În lumea boxului, meseriașul e…
ca prietena grasă a unei gagici.
E și ea prezentă, petrece,
poate că i-o și trage cineva.
Dar la sfârșit, se duce singură acasă.
Mă-nțelegi?
- Ce zice? - Nu știu.
Cică s-a culcat cu o grasă.
La dracu'! Să mergem.
Stai să-ți explic.
Un meseriaș e cel care luptă cu campionii.
Doar că nu ajunge niciodată campion.
Intri în ring cu cei mari.
Și te bați ca un leu.
Dar la sfârșitul rundei a 12-a, când cazi…
rămâi jos.
Și partea cea mai bună…
plătim în numerar.
„Numerar.” Ce vrea?
Nu sunt sigură,
dar cred că vrea să pierzi un meci pentru bani.
Du-te dracului, mă auzi? Du-te dracului!
Deci refuză?
- Ascultă. - Să mergem!
Ascultă!
Dacă vă răzgândiți,
sunați-mă!
Du-te dracului!
Să mergem, Kasia.
Bine.
Mulțumesc. Scuze!
- Asta nu înseamnă că nu te vor vrea… - Stai puțin.
La naiba! Jędrzej!
- Ce e? - Jędrzej, vino aici!
Jędrzej, vino aici!
- Ce s-a întâmplat? - Uite.
Băga-mi-aș!
- Paștele mă-sii! - Ce e?
- Spune-mi tu. - Cum adică?
„Cum adică”? Ce e asta?
- Doamne! - Ce naiba vrei să spui?
- Ați fost jefuiți. - Ne minte în față!
- Băga-mi-aș! - Ce?
- Unde sunt banii? - De ce mi-aș jefui casa?
Dă-mi banii, jegule!
Jędrzej, oprește-te! Nu avem pașapoarte, mai știi?
Nu avem pașapoarte. Pe cine va crede poliția? Te vor aresta.
Ascultă-ți soția.
Da. Folosește-ți creierul, Jędruś!
Poate că ar trebui să sunăm la poliție.
Le putem spune
cum v-am primit sub acoperișul meu din bunătatea inimii mele.
Și mă acuzi de furt?
- Asta e răsplata? - La naiba!
Jędrzej!
L-am suspectat de la început. Știi ce e mai rău?
Că e polonez.
Compatrioți nenorociți! Ar trebui să ne ajutăm.
Am plecat să scăpăm de nemernici ca el.
Jędrzej, te rog.
Kasia se temea de închisoare.
Eu mă temeam că ne vor deporta.
Dar am simțit gustul unui produs
care nu se găsea în Polonia comunistă.
Gustul milei.
CENTRUL DE IMIGRĂRI
Camera de zi, camera de joacă. Dar sper că nu-i vei naște aici.
Nu se tolerează nicio discriminare bazată pe naționalitate sau rasă.
Băile și dușurile comune sunt pe stânga.
Fără musafiri, fără animale. Fiecare își face curățenie.
Am ajuns.
Și avem și ora stingerii.
Dacă nu sunteți aici până la ora 19:00, dormiți afară.
Mulțumim pentru tot.
Scuze!
Am vrut să ne prezentăm.
- Ce vor? Sunt țigani. - Isuse, calmează-te. Ne salută.
- Dar ce vor? - Nu știu.
Eu sunt Yu.
Yu So Wong.
Iar ea e soția mea, Uyen Nguyen Wong.
Kasia. Mă bucur să vă cunosc. El e Jędrzej.
Kasia, ce frumoasă ești! Te-am observat imediat.
Ești din Rusia?
- Din Polska! - Polska?
Polonia.
Nu e uimitor aici?
Suntem aici de opt luni.
- Opt? - Da.
Sunt din Vietnam, soțul meu din China.
Dar războiul ne urăște.
Și noi… acolo… morți.
- Lumea moare pe stradă… - Sayonara!
Și mergem…
Nu vreau să stau aici. Cât va dura?
Șase luni? Opt?
Un an?
- Vreau să merg acasă. - Hei.
Kasia.
Nu-ți face griji!
Cum? Îți imaginezi cum e să crești un copil aici?
Kasia. Kasiula.
Totul merge bine, doar puțin mai încet, nu?
Crezi că există un singur club de box în Londra?
McKavanagh va regreta pentru tot restul vieții.
O să vezi. O să râdem într-o lună.
Ascultă, tu ești Kate, iar eu sunt Jandrew.
Vino aici!
Și asta e ultima noapte
în care suntem… niște bieți ratați din Polonia.
Hei!
Totul începe mâine.
O să fie bine.
Unu.
DUPĂ OPT LUNI
Doi.
Unu, doi!
Băga-mi-aș!
Lovești ca wagina.
În primul rând, Yu, du-te naibii!
Și apoi e „pizda”, nu „wagina”.
Stânga arată bine.
Dar trebuie să vorbim, fiule.
Ai întârziat trei luni cu plata sălii.
Mai dă-mi o lună, bine?
Da.
O lună. Și încă una, și alta, și alta.
Dar mi-ai spus că poți aranja lupta. Dacă ai face-o, n-aș mai fi aici.
Nu e vorba că nu te vreau aici. Așa e situația.
Îmi mai dai o zi? O zi?
Bine.
- O zi! - Da, mulțumesc.
- Continuă cu stânga. E câștigătoare. - Da.
Tipul ăsta e pizda?
Da.
O pizdă uriașă.
- Să mergem. - Bine.
- Mâna mea se vindeca. - Bună, Pasha.
Aș vrea să pot spune la fel despre celelalte probleme.
- Bună! - Bună!
Czesiek a fost închis pentru trădare. Nu mă puteam întoarce în Polonia.
De parcă nu era de ajuns,
un ticălos de la televizor îmi tot amintea de idiotul ăla de Roy Barber.
Ai devenit noul campion mondial. Cum te simți?
E incredibil! Nu pot să spun altfel.
În sfârșit primesc ce merit.
Știi ceva? Vreau să-mi mulțumesc mie.
Nu am renunțat. Muncesc din greu zilnic.
Boxul are nevoie de mine. O să mă distrez.
Partea bună erau pachetele pe care mi le trimitea mama.
JĘDRZEJ CZERNECKI: INAMIC PUBLIC
Bună, Kasia! Ai țâțe faine.
Să-ți fie rușine! Îi spun soției tale.
- Ce l-ai învățat? - Puțină poloneză. Câteva cuvinte de bază.
Cum îți decurge ziua?
Nu întreba!
Svetlana a întârziat o oră.
Deci eu am întârziat o oră la hotel.
- Și am vorbit cu managerul. - Nasol!
Și mă dor picioarele.
Dați-mi voie, doamnă.
- Ce e asta? - Nimic.
Sunt vedetă în Polonia. Ce face micul meu campion?
Azi m-a tot pocnit în vezică.
Da?
E un boxer înnăscut.
Din cauza asta mă scăpa pipi tot timpul. Nici n-am avut timp să fac.
Atunci să-ți cumpărăm o oală de noapte?
Sau un scutec? Tadek îl va moșteni de la tine.
Ce amuzant!
- Cum ți-a fost ziua? - Bună.
Mă antrenez. În curând voi avea un meci.
Trebuie să plătesc pentru sală.
- Să plătești sala? - Ca să nu am datorii.
Spune-i că nu avem bani.
Dar avem.
Tu ai.
- Sunt bani pentru apartament. - La asta mă refer.
Plătim sala, câștig meciul și plătim…
Sunt în luna a noua. Când o să câștigi?
Grozav. Mai avem trei luni. Nu-ți face griji.
M-am săturat de glumele tale stupide.
Cum să mă antrenez cu mâna ruptă?
S-a vindecat de ceva vreme.
De unde știi când se vindecă mâna unui boxer?
Trezește-te, omule! O să fii tată în curând.
Vezi un pătuț aici? Salopete, scutece?
- O să cheltuiești totul? - Trebuie să boxez.
M-am săturat de prostiile tale!
„Încă o lună. Tipul ăla va aranja ceva.”
Nu va aranja nimic, înțelegi? Pentru că nu valorezi nimic pentru ei.
Să mergem naibii acasă!
S-a terminat! Visul tău s-a terminat.
Înțelegi?
Da? La ce să ne întoarcem? Nu avem casă.
- Da? - Mă vor băga la închisoare.
Vrei bani? Bine.
- Poftim. Destul? - Încetează!
Mai mult pentru tânărul maestru. Da! Maestrul are nevoie de bani.
- Ce faci? - Ține!
O să muncesc din greu fără nici măcar o pauză…
Ce e?
Hei!
- Stai jos. Ce e? Așteaptă. - Nu știu, mă doare!
Yu! Uyen!
Veniți aici!
- Haideți! Ce se întâmplă? - Ce e?
- Ce să fac? - Ce s-a întâmplat?
- Nu știu! - Respiră!
- Bine, respiră. Ce urmează?
- Nu va muri nimeni! - Ce să fac?
Mergem la spital!
- Futu-i! Știam. Să mergem. - Nu mă ridicați!
- Ești grasă, Kasia. - Respiră!
Respiră!
Luați-mi pantofii!
SPITALUL LONDON BRIDGE
Îmi pare rău.
Știu câte sacrificii ai făcut ca să ajungi aici.
Dar trebuie să ne întoarcem acasă pentru el.
Da. Vezi?
Tadzik vrea să meargă acasă, nu?
Așa e.
Tadzik.
O să fie bine.
Ne vom cere scuze oficial. Ești un mare campion.
Vor să-ți folosească talentul.
Și acum, știrile sportive din Seul.
Într-o etapă de îndemânare și hotărâre,
Krzysztof Nowak, vedeta boxului polonez, și-a asigurat victoria la Olimpiadă.
Acesta e încă un capitol al moștenirii lui Nowak.
El ne arată tenacitatea
care îl definește ca o forță importantă.
Felicitări lui Krzysztof pentru acest binemeritat triumf!
Alte știri: Roy Barber…
Caut un anumit tip de boxer.
Caut meseriași.
Și partea cea mai bună…
plătim în numerar.
Accept.
Ca să fim siguri că e clar. Înțelegi ce cerem?
Da.
Mi-ar plăcea să te aud spunând.
O să lupt cu omul tău și o să pierd.
Nu.
N-o să pierzi. Oricine poate pierde.
Eu vreau… să nu câștigi.
La naiba…
Bine ai venit în Anglia!
Tadek.
Da. Mama se întoarce în curând.
Tadek.
Să ai grijă!
Dacă plânge, poți să fredonezi.
Nicio grijă.
Îi place zgomotul.
Mă descurc cu copiii.
Sora mea a născut deja șapte.
Trei dintre ei au supraviețuit.
Doamne!
A venit taxiul.
Ești gata?
- Pa, campionule! - O clipă.
- O să se descurce. - Nu e asta.
Uyen, am putea?
Sigur că da.
JĘDRZEJ CZERNECKI: INAMIC PUBLIC
Ce e?
Fir-ar!
Deschide-l odată!
Măiculiță!
Nu se poate!
Aici a ajuns pătura mea.
Ce tare!
- E perfect. - Te-am măsurat când dormeai.
Serios?
Măiculiță!
- E frumos. - Jędrzej…
Știu ce meci urmează.
Pentru mine și Tadzik vei fi mereu un campion.
Să mergem. O să întârziem.
- Sigur știi ce faci? - Da. Nu e nicio problemă.
Da.
Jandrew, e un nebun aici care te caută.
Ține-ți gura, englezoiule!
Bună, prințesă!
Unchiule!
La naiba! Ce cauți aici?
- Jędrula! - Ce cauți aici?
Glumești?
Devii profesionist.
N-aș fi ratat asta nici pentru cele mai strâmte păsărici din lume.
Și piticul?
El? Păi…
Numele meu e Yu. Yu So Wong. Dar poți să-mi spui Yu.
- Antrenorul tău? - Nu.
Mă ajută să mă bandajez și alte cele.
Spune-mi cine e în colțul tău.
Yu.
Yu. Asta numești tu box profesionist?
- Nu. Nu e chiar așa. - Voi fi în colțul tău.
- Haide, unchiule! - Nu te mai prosti!
Jędrula, uite.
Dacă tot sunt aici, lasă-mă să te ajut.
Încă îmi amintesc unele lucruri.
- Și tu, Yu. - Da.
- Poți învăța ceva. - Ce-ai pățit la picior?
E de la închisoare.
Mă masturbam prea mult. Și mi s-a rupt șoldul.
Uite.
Înfășori articulația.
Și apoi restul.
Aici și aici.
Gata cu glumele!
Tipul ăla de azi
nu e un idiot olimpic.
- Vrea campionatul. - Unchiule.
E altceva azi.
Luptăm și câștigăm.
- Trăiești și domnești. - Da, dar…
- Victorie sau moarte, ai înțeles? - Da.
Dar de data asta e altfel…
Nu te mai prosti.
Luptă!
Pentru asta te-ai născut, fiule. Să câștigi.
Nu fi pizdă!
Hei!
Scuze că întrerup cum dracu' se numește întrunirea asta.
Dar suntem pregătiți.
Bună seara, doamnelor și domnilor!
Bună seara, Londra!
Sunteți gata să-i cunoașteți pe campionii din seara asta?
În colțul albastru,
din Bytom, Polonia,
Jędrzej
Czernecki!
Auzi tăcerea? Bucură-te de ea.
N-o s-o mai auzi niciodată. Niciodată!
Iar acum, doamnelor și domnilor, adversarul lui din ringul de azi.
Luptătorul din colțul roșu,
din Cork, Irlanda,
cu 23 de victorii consecutive, 18 knockouturi și două înfrângeri.
Rascal
O'Brian!
Rascal!
Boxeri, ați primit instrucțiunile mele la vestiar.
Ascultați comenzile mele.
Protejați-vă tot timpul.
- Atingeți mănușile. - Hai!
Succes amândurora!
Haide, Rascal! Pe el!
Box!
Haide!
- Lovește-l! - Distruge-l!
Haide!
- Rascal! - Haide, lovește-mă!
Lovește-mă!
Lovește-mă! Haide, lovește-mă!
Bine.
Ce face?
Haide!
La atac!
Nu-l mai provoca!
Haide, Rascal!
Lovește-mă! Haide!
- Prinde-l! - Bine!
Fir-ar să fie!
Lovește-mă!
Bine! Asta e tot, fătălăule?
- Asta e! - Haide.
Hai! Da!
- Treci în spatele lui! - Da!
Stop!
- În colțurile voastre! - Haide!
Haide!
Stai! Unu, doi, trei, patru.
Ești legat de picioare, fiule?
Te va doborî dacă stai pe loc.
Rămâi cu un pas înainte. Stânga lui e expusă.
Runda a doua!
Nu ești la circ. Nu te prosti. Boxează!
- Te iubesc! Haide, Rascal! - Haide, Rascal!
Box!
- Lovește-mă! - Prinde-l! Hai! Lovește-l!
Haide!
- Rascal! - Da!
Lasă-l!
Vezi? Despre asta vorbesc!
Unu.
Doi!
Ridică-te!
Trei!
Patru!
Cinci!
Șase!
Șapte!
Opt!
Gata?
Box!
Luptă!
Pentru asta te-ai născut, fiule. Să câștigi.
Da! Distruge-l!
Așa!
Jos!
La colț!
Da!
- Patru! - Ridică-te naibii!
Cinci!
Șase!
Șapte!
Opt!
- Nouă! - Haide, Rascal!
Ești gata?
- Poți s-o faci! - Box!
Haide!
La colț!
L-ai năucit. A lăsat stânga…
Ce dracu'? Ce dracu' faci?
- Ce zice? - Jędrzej, mă sperii.
- Ce faci? - Totul e bine.
Continuă să lovești.
Al tău e!
- L-ai năucit. - Nu înțeleg ce naiba spui.
Poți să vorbești în engleză?
- Da! Campion! Bam! Campion! - Asta nu e engleză! Futu-i!
- Runda a treia! - Fă ce te plătesc să faci!
Nu-mi trage cu ochiul, bulangiule!
Știu ce e asta!
Așa trage cu ochiul un bulangiu! Futu-i!
Hei! Dacă pierd lupta asta, ați pus-o amândoi!
Mă auzi?
Fă ceva. Mă înțelegi?
- Spune-i să piardă! - Campion! Bum!
Ești atât de prost de nu mă înțelegi, bețivanule?
Spune-i să piardă!
Termină-l!
Termină!
Gata! S-a terminat!
Da!
Jędrula!
Eu rămân aici, nenorociților! Rămân.
Așa se face!
Cel mai bun debut! Campionul!
Așa e, Jędrula.
- Ai trecut prin… - Da.
- Ce naiba ai făcut? - Jackie, calmează-te. Totul e în regulă.
Ce ai făcut?
Mi-ai tras-o!
Poftim?
Stai jos, frate, bine?
Nu intra! Nu…
Ce luptă nemaipomenită!
- În sfârșit, cineva vorbește normal. - Parcă ai avea ciocane în loc de pumni.
Spune-mi ceva!
De ce era Kasia atât de tristă? Sau era speriată?
Kasia?
- Da, Kasia a ta. - Nu cred că era speriată.
Ce vrei să spui?
Am văzut-o eu. Stătea chiar în fața mea.
Se uita la mine de parcă eram un monstru din basme.
Băga-mi-aș!
Serios. Dacă nu mă crezi, întreabă-l pe Jackie.
Jackie!
Kasia nu se temea?
Ba da, era îngrozită.
- Poate pentru că ei știu că ai promis… - Nicky, eu…
Stai jos!
Băga-mi-aș!
Imaginați-vă că Jackie mi-a promis că tu vei cădea în runda a doua.
Și chiar ai căzut în runda a doua.
Așa că m-am ridicat și am vrut să plec. Aveam planuri pentru o seară minunată.
Prieteni, iubite.
Un homar proaspăt, frumos și gras la cină.
Minunat! Imaginează-ți asta: te-ai ridicat, futu-i!
- De ce nu s-ar fi… - Hei.
Băga-mi-aș!
Cum Îl chema pe cel care a murit și apoi a înviat?
Jackie!
Cine a murit…
și S-a întors din morți?
Isus?
Da! Isus!
El e!
Isus!
Dacă-l ascultam pe tata, acum știam.
Dar aș fi tot în Polonia, cu cizme murdare de căcat.
Dar acum port pantofi Oxford de piele.
Așa că m-am întors să văd tupeul celui care e pe cale să mi-o tragă.
Imaginează-ți surpriza mea când am constatat că nu e un oarecare.
E un puști din Bytom, care nu numai că nu are o slujbă,
dar nu are pașaport, îl are pe băiețelul Tadzik…
- Hei. - Stai așa.
Trăiește într-un centru de imigrări plin de purici.
Iar puștiul ăla și-a scos scula și mi-a tras-o.
Mi-ai tras-o, înțelegi?
M-ai siluit.
Știi cât am pierdut?
Știi?
Cinci ani. Cinci ani nenorociți i-am construit cariera lui O'Brian.
Cărămidă cu cărămidă, zi după zi. Cinci ani!
Apoi vine aici un bulangiu din Bytom.
- Și strică tot. - Puteai folosi mai bine cărămizile.
- Ce ai spus? - Am venit să devin campion mondial.
Și fiul meu va purta pantofi Oxford ca ai tăi.
Băga-mi-aș!
Are boașe mari.
Serios, ai boașe mari.
Bine.
Să vedem ce iese.
Ce-i asta?
Doamne! Rascal!
- Doamne! Unde-l duceți? - Doamnă, calmați-vă!
- O să fie bine? - Gata.
Îl ducem la spitalul St. Leonard. Ne găsiți acolo.
- Ce e cu tati? - După radiografie, vom afla mai multe.
Bine.
Hai!
- Hai! - Bine.
- Nu te apropia. - Mișcă! Soțul meu e acolo!
Cred că e Kasia.
Așa cred.
Înapoi!
S-a speriat.
- Protestez împotriva deciziei. - Înapoi!
- Pleacă!
- La o parte! - Înapoi.
- Jedrzej! - Ușor.
- E totul în regulă? - Mai bine. Am semnat un contract.
- Ce? - El e Nicky.
Ce contract? Nu semna nimic cu el.
- Crede-mă. Nu e un om bun. - Încetează. Kasia, e polonez.
Nu ți-am spus?
- Scuze, n-am vrut să vă jignesc. - Kasia.
E în regulă. Nu trebuie să-ți ceri scuze pentru nimic.
De acum, suntem o familie. Spune-mi Nikodem.
- Kasia. - Bun-venit în familie, Nikodem!
- Spune-mi Czesiu. - Destul pentru azi.
Să vă distrați.
- Mersi! - Distracție plăcută!
Don King a spus într-un interviu
că războinicii adevărați luptă, nu citesc contracte.
Pa, Nikodem!
Lucrurile astea par stupide până dai de cineva cu carismă, ca Nikodem.
- Bună, sunt tatăl tău, campionul. - Kasia!
Mami nu m-ar crede. A spus că visul meu s-a terminat.
Dar visul meu nu s-a terminat. E doar începutul. O să vezi.
Numele tău va fi cunoscut în toată lumea.
Dar mai întâi trebuie să te facem profesionist.
- Ce? - Emigrarea te-a făcut gras.
- Mâine treci la antrenament. - Tadziu vrea să-și vadă bunicul.
Prințesă, nu mă face bunic. Am venit să caut o păsărică englezească.
Ține-ți nepotul.
Ce mic e!
E atât de mic!
Mă întorc adesea la seara aia.
Va avea o stângă puternică.
Eram o familie fericită.
Asistenta socială a vrut să vadă piciorul lui Czesiek.
Iar unchiul a rămas cu noi.
Dimineață eram deja la clubul lui Nicky.
- Deci? - Parcă e Górnik în Sosnowiec.
- Da! - Boxerii par mai bronzați.
Iată-i!
- Jędrzej! - Bună!
- Și Czesiek. - Prietene!
Îmi poți spune ce caută aici?
- Czesiek? - Da, Czesiek.
Ce vrei să spui?
Adică aseară,
dacă-mi amintesc bine, am semnat o înțelegere.
Czesiek nu făcea parte din înțelegere.
Dar… Czesiek e antrenorul meu. Fără el, n-aș fi aici.
Lovește lung. Și picioarele.
Dispari, amice!
Bine. Ține-o tot așa.
Trebuie să fie în colțul meu.
Vezi tu, chestia e că acel colț nu e al tău…
e al meu.
Și, dacă vrei să lupți pentru mine, eu hotărăsc cine e în colț… bine?
La naiba!
Prietene.
Tu ești antrenorul ciocolatiului de ieri?
Cel pe care l-a adormit Jędrula.
Vreau să lucrez.
Da. Eu și Jędrula ne vom pregăti mult.
- Să mai treci pe aici. - Czesiu.
Pierre.
- El e Jędrzej. - Încântat.
- Noul tău antrenor. - Încântat.
Succes!
Gata cu periatul. Încălzirea.
Ne lăsați o clipă?
Da.
Unchiule!
Chestia e că… Nicky zice că trebuie să lucrăm în echipă.
Și?
A zis că Pierre e mâna lui dreaptă. Și trebuie să-l ascultăm.
Ce? Să ascultăm? Cum adică, să ascultăm?
Pur și simplu. Va fi antrenorul meu oficial.
Mâncătorul de broaște? Nu poate face nimic…
- El te antrenează? - Ce pot să fac? Așa a zis Nicky.
Dar nu se va schimba nimic.
Cum crezi că vom face?
Vei veni la antrenamente. Vei privi și vei observa.
Vom lucra împreună, dar nu oficial.
E în regulă?
Sigur că e în regulă.
Sigur.
Vei fi mereu Jędrula al meu.
Nu un Jandrew oarecare.
Să începem.
- Să începem. - Pierre!
Bine, intră în ring.
- Da. - Apropie-le!
Czesiek și Pierre nu s-au îndrăgit din prima.
Nu, taci!
Când a venit Hitler, francezii nu erau deștepți.
Ce-i cu francezii?
- Ce? - Ce?
Dar măcar Jackie Boss muncea din greu să-mi găsească adversari potriviți.
Box!
De data asta, s-a asigurat că totul va decurge ușor.
Poate chiar prea ușor.
Vor regreta ziua când polonezul a coborât din barcă!
Polonezul!
Din acel moment am devenit cunoscut ca… Ce altceva?
Polonezul.
Nicky a tras niște sfori să-mi facă rost de acte.
Astăzi pot să declar cu mândrie…
TRANSFER DE PUTERE ÎN POLONIA
…că adie vântul marilor schimbări.
După ce a căzut Zidul Berlinului, tot mai mulți compatrioți veneau la meciuri.
- Da, distruge-l! - Lasă-mi fiul în pace!
Hei!
Ce faci?
Da! Grozav!
E grozav! Ești tare, băiete!
POLONEZUL DISTRUGE O FEMEIE ÎN VÂRSTĂ
Fiule, ăștia scriu despre tine.
- Ne vedem la club? - Desigur.
- În curând te scoatem de aici. - Știu.
Jędrzej îl lovește cu sete.
L-a lovit!
A trecut printre corzi!
E terminat! E pe masa comentatorilor!
Uimitor! Nu s-a mai întâmplat.
IA-TE DE UNUL CÂT TINE
În sfârșit, m-am ținut de cuvânt.
Înțelegi?
Tadek!
Părinții tăi au un dormitor impresionant.
Ăsta e jacuzziul pentru mami. De fapt, pentru mami și tati.
- Nu e ciudat că ne dă o casă? - La naiba!
Nicky e de modă veche.
- Ne tratează ca pe niște rude de sânge. - Karol era compatriotul nostru.
Karol era un ticălos.
Tadzio.
Să mergem. Haide!
Mergem în camera ta. Nimeni nu se va plânge acolo.
TREI ANI MAI TÂRZIU
Respiră.
- Haide! - Hai!
Da! Bravo!
Ridică-te naibii!
Băga-mi-aș!
Ridică-te naibii! La naiba!
Calmează-te.
- Haide. - El…
Nicky, ce dracu'? Nu poți să aduci un adversar normal?
Îl vreau pe Barber, nu niște idioți.
Și acum, doamnelor și domnilor!
Concurentul din seara asta pentru centura de campion WBA,
cu 27 de victorii, nicio înfrângere și 18 knockouturi!
Bun-venit în ring,
Roy Barber!
Barber!
Jędrula…
A luptat bine, după cum vedeți, dar am știut repede cum va fi.
Unii spun că tu știi mereu cum va fi.
Nu e adevărat că lupți doar cu adversari aranjați de Jackie Boss?
Jędrzej, vrei să repet întrebarea?
Sau trebuie să te întreb în poloneză?
- Uite-l pe Barber! - E Barber!
- Felicitări, omule!
Felicitări, omule!
- Cum e să deții trei titluri? - Inevitabil. Următorul.
Întrebare scurtă e adevărat…
Uite!
Ce de antrenori, manageri, asistenți și dracu' mai știe ce!
Ăsta nu mai e box. E un circ plin de clovni.
Tatăl tău ar fi râs de englezoii ăștia în hohote.
Poți să taci dracului măcar o dată?
Ce?
Încă un cuvânt despre Polonia sau trecutul nostru și mă dau cu capul de pereți!
Ce naiba?
Uită-te la tine! Arăți ca un vagabond.
Ești aici de patru ani și tot nu știi engleză.
Doar te plângi și bei din sticla aia.
- Dar dacă nu eram eu… - Ce naiba era atunci? Ce?
- Dacă aș… - Ce era?
Nici poloneză nu vorbești.
- E Czesiek! - Putem vorbi mâine…
La naiba! Nu vorbim mâine.
- Nici peste un milion de ani. - Jędrek…
N-am nevoie de tine.
Nici de vorbăria ta și de căcaturile alea!
N-ai fost antrenorul meu și nu vei fi!
- Ai înțeles? - Jędrzej!
Continuați. Așa vorbesc albanezii.
- E o petrecere privată… - Iată-l!
- Ce faci acum? - Nenorocitul!
- Hei! - E Polonia!
- Nu Albania. - Du-te naibii!
- Ăsta e campionul tău? - Înapoi!
E un ipocrit! Totul e fals în țara asta!
Campionatul tău, luptătorii tăi și centura ta!
- Totul e fals! - De ce m-ai lovit așa?
- O să mă ocup iar de tine. - Haide.
De data asta, n-o să te salveze nevasta!
- Du-te dracului! - La naiba!
- O să mă mai ocup de tine, nenorocitule! - Stai! Am înțeles bine?
- Îi provoci pe polonez? - Ba bine că nu!
Da!
Există un proces!
Avem o instituție.
Una pe care puștiul ăsta nu o respectă!
Nu poți intra aici de pe stradă.
Știi? Avem reguli!
Neil!
Bună!
Știu că e nevoie de card de membru pentru crichet.
Dar pentru box?
Vă acceptăm provocarea cu bună credință.
Și acum… plecați dracului!
- Am o întrebare! - O să te bag în pământ!
Te vei descurca.
- Ce e ăsta? - Biletul tău spre paradis.
Mulțumesc.
Ce a fost asta?
- Ce? - Tipa aia era în baia bărbaților.
Ziariști. Să mergem.
Eu nu am copii.
Cel puțin nu știu să am copii.
Cineva care să-mi ducă moștenirea mai departe.
Dar azi mi-am dat seama de ceva.
Când îmi va veni vremea, nu voi regreta anii pierduți.
Voi fi fericit și împlinit fiindcă protejatul meu,
campionul meu,
fiul pe care nu l-am avut va fi realizat toate acestea.
- Noroc! - Noroc!
Noroc, campionule!
- Vreau să vorbesc cu el. - Nu poți…
- Vreau doar să vorbim. - Rascal, nu te mai rog.
Haide, Nicky.
- Îți cer ce e al meu. - Rascal, te rog.
Nu! Nu plec până nu-mi răspunzi, Nicky!
Familia mea moare de foame, Nicky. N-ai dreptul să păstrezi totul!
Bine. Vreau să pleci.
- Jos mâinile! - Haide.
- Trebuie să pleci. - Am avut încredere în tine, Nicky!
- Da. - Am avut încredere în tine!
- Bine. Du-te. - Crezi că ești special?
Stai să vezi!
- E un șarpe! - Du-te!
- Îmi pare rău, doamnelor și domnilor. - E un șarpe!
Arată groaznic.
Mulțumesc.
Mi se rupe inima. Am sacrificat multe pentru el.
Dar se pare că unii oameni nu pot fi ajutați.
Deci nici el n-a citit contractul?
Kasia. Stai așa.
Crede-mă.
N-aș fi unde sunt azi dacă nu mi-aș onora obligațiile.
Chiar ne prefacem că a fost ceva normal?
Tipul ăla a apărut din senin, nu?
Dacă nu vrei musafiri nepoftiți, nu le da motive să vină.
- Și de ce răspunzi în locul lui? - Ce?
Kasia, crede-mă. Nu e un sentiment plăcut
să-ți iei rămas-bun de la un luptător.
E cel mai nasol lucru în branșă.
Dar soțul tău e foarte talentat.
Nicky, mulțumesc pentru cină, dar o să mergem.
Da, să mergem acasă. De fapt, e casa noastră?
Hei!
- Chiar dormim în casa noastră? - Să mergem. Chiar acum.
Da, campionule.
Îmi pare rău.
Ne vedem la opt. Vorbim despre meci.
- Da, îmi pare rău. - Noapte bună, Kasia.
- Ești nebună? - Cum adică?
Știi foarte bine. L-ai jignit pe Nicky.
- Ce-i cu tine? - N-am încredere în el.
Asta e o problemă! Ne-a dat totul.
M-a lăsat să lupt.
M-a lăsat să lupt! Te-a scos din centrul pentru imigranți!
- Și faci o scenă acolo? - Chiar ești atât de orb?
Sunt orb? Uită-te la tine. Ai o casă, o mașină nouă, blană.
Un soț care poate fi campion mondial. Totul datorită acestui om.
Dar nu e niciodată destul pentru tine!
- A făcut la fel cu Rascal. - Rascal!
E seara mea, înțelegi? Nu a lui Rascal! Nici a lui Barber!
Nici a lui Czesiek.
Naiba să te ia!
Jędrzej, a venit în Anglia pentru tine.
- Ca să te ajute. - Dar nu mă ajuta.
E Czesiek! Ce e cu tine?
Voi fi cel mai bun boxer din istorie, înțelegi?
Nu. Tu nu înțelegi.
N-ai înțeles de la început. Ții minte clubul „Legends”?
Te-am rugat să stai afară.
Dar nu, ai dat buzna înăuntru și m-ai umilit de față cu antrenorii!
Când s-a născut Tadek, voiai să ne întoarcem acasă.
Când Nicky mi-a dat un contract, l-ai înjurat.
Știi de ce? Îți spun eu. Pentru că nu crezi în mine.
- Nu? - Ai zis că visul meu s-a terminat.
- Nu cred în tine? - Nu!
- Nu? - Nu!
Am muncit în două locuri ca să poți lovi un sac de box.
Dacă ai uitat, mi-am lăsat școala și părinții pentru tine.
Am fugit din Polonia pentru tine.
- Dar Universitatea din Londra? - Haide!
- Laboratorul meu? - Haide!
Nu-mi spune că nu cred în tine. Totul a fost pentru tine.
E bine că suntem sinceri.
Nimic nu e pentru tine, pentru Tadek, pentru noi. E pentru mine.
Nu asta am zis!
Unde te duci?
Jedrzej!
La naiba!
Băga-mi-aș!
Jędrzej.
- Ce cauți aici? - M-am speriat când…
Te superi? Poți să te duci dracului?
Am crezut că s-a întâmplat ceva.
Ce anume?
Nu știu. De obicei vii acasă.
Nu…
Am fost la Czesiek.
- La Czesiek? - Da.
Voiam să văd ce mai face, dacă e bine.
- Și? - Îl știi pe Czesiek. E dur.
Da.
Mă bucur că vorbiți.
Voiam să îmi cer scuze pentru ieri.
Ai multe pe cap acum. Aș vrea să simți că-ți sunt alături.
Doar că ceva s-a rupt în mine ieri și…
Nu știu, dar… ultimii șase ani au fost grei pentru mine.
- Isuse! Au trecut șase ani? - Da.
Joi se vor împlini exact șase ani de când m-ai agasat la bar.
Poate o facem iar ca pe vremuri?
Ești furioasă. Momentul e perfect.
Vom bea Guinness în loc de vin alb.
Deci? Ce zici de joi?
E ziua lui Tadzik.
- Deci… - Le putem combina.
Asta vreau să spun.
- O petrecere mare? - Nu mare.
Da! Un tort mare, multă mâncare, o tonă de cadouri.
Artificii să vadă toată Londra.
- Artificii? - Kasia!
Kasieńka! Ce faci aici?
- Nicky! Bună! - Bună!
Nu știam că ne vei onora cu prezența ta azi.
Arăți minunat.
- Mersi. - Uită-te la el.
Are o șansă pentru campionatul mondial. Și el ce face?
- Întârzie. - Îmi asum responsabilitatea.
Nu-ți cere scuze, Kasia.
Mereu spun că familia e pe primul loc.
Da.
- Trebuie să plec. - Merg și eu.
- Te iubesc. - Și eu.
- Pa! - Pa!
Pa!
Ascultă, treaba cu Barber are parte de multă publicitate.
Dacă vreau să promovez meciul, am multe sfori de tras.
Dar una dintre ele e crucială.
A sunat Eva. O știi, jurnalista.
Frumos fund!
Vrea să-ți ofere un interviu în direct, joi, la oră de maximă audiență.
- Ce e? E grozav. - Nu e grozav.
- Ce? - La ce oră?
- E vreo problemă? - Nu. Dar la ce oră?
- Când îți spun eu. - Da, dar e ziua lui Tadek.
- Dăm o petrecere, ești invitat. - Hei!
Hei!
Vorbești de parcă ai fi încă în Polonia.
De ce să alegi dacă poți avea tot?
Tu dai interviul, eu am grijă de petrecere.
Vii cu noi după ce termini. Nimeni nu va ști că ai lipsit.
- Deci? - Bine.
Da.
Încă ceva.
Ascultă-mă.
Băga-mi-aș!
Începe!
M-am întors!
Tadzik!
Mă întorc imediat!
Te rog, ajunge.
REPORTAJ SPORTIV CU EVA
Sunt Eva Haze și alături de mine e viitorul campion mondial la box,
Jędrzej Czernecki, care a fugit din Polonia…
- Tata e la televizor. - …vedetă a boxului.
- Mersi că ai venit la emisiune, Jędrzej. - Mersi că m-ai primit.
- E foarte frumos… - Jedrzej.
Da. Scuze!
E o mare oportunitate să fiu aici.
Ca boxer, trebuie să vii la emisiuni…
- Tadzik, o să te doară ochii. - E ziua mea!
…să fiu mai faimos.
Da. Jędrzej?
- Ți-e dor? - Ce?
- Ți-e dor să boxezi în Polonia? - Nici vorbă.
La naiba! Scuze. Nu pot spune „la naiba”.
- E în regulă. - Îmi pare rău. Da.
Măcar știm că vorbești bine engleză, nu?
- Datorită ție. - Cum adică?
Când am venit în Anglia, nu știam niciun cuvânt în limba asta.
Și am ajuns la un centru de imigrare.
Acolo nimeni nu vorbea engleză, așa că aveam un traducător.
Și nu a fost simplu. A fost greu.
Și am văzut că toată lumea se uita la emisiunea ta în centrul de imigrări.
Aveam un televizor mic…
Tadzik, tata se prostește. Nu-ți face griji.
Prieteni, a fost Jędrzej Czernecki, viitorul nostru campion mondial.
A fost mortal!
Da. Tipul din spatele camerei râdea.
Doar el? Toată Anglia.
Te pricepi la asta. Camera te iubește.
Serios?
Adică… pe bune?
- Ce e asta? - Nu poți merge îmbrăcat ca un contabil.
- Unde? - La petrecerea anului.
- Azi? - Da.
Dar…
Nu pot. Trebuie să merg la ziua fiului meu.
Jędrzej.
În lumea asta, doar relațiile tale contează.
Toți cei de care ai nevoie vor fi acolo.
Ai noroc că ai fost invitat.
Desigur, dacă vrei să ajungi în vârf.
Dar bine. Poate data viitoare.
Hei!
Eva!
Malcolm!
Jędrzej.
- Noroc! - Noroc!
Ce frumos!
Tadek. Pantofi Oxford. De la cel mai bun pantofar din Londra.
Pentru tine.
- Mulțumesc, Nicky, da? - Mulțumesc.
- Cu plăcere. - Deci? Mai desfacem unul?
- Poftim. - De la cine e?
Deschide-l și uită-te.
- Alte mănuși de box? - Încă nu ai galbene.
Când vine tata?
Va veni pentru artificii.
A zis artificii?
- Ești sigură? - Desigur.
Ai zis că vine la cadouri.
- Acum spui că la artificii. - Dragă.
Mai putem deschide unul?
Ce zici de acesta?
- Câte are? - Am așa ceva acasă.
Stai!
- La naiba! - Ce? Te sună soția?
Răspunde. Poate îi e dor de tine.
- Cred că trebuie să… - Vrei să răspund eu?
- Nu! Stai! Eva, nu! - Nu? Doar o salut.
Ești nebună?
- Jędrzej? - Alo?
- Bună! - Alo?
Ești pe drum?
Da, sunt aici.
Producătorii m-au invitat la un pahar. Au spus că e tradiția lor.
Știi cum e.
Trebuie să-i salut pe toți și să vorbim puțin.
Durează puțin.
Am încercat să aprind artificiile.
Dar Tadzik a spus că numai tata se pricepe.
Alo? Jędrzej?
Ce?
- O să mă revanșez. - Dar tot întreabă de tine, iar eu…
nu știu ce să-i spun.
Știu, dar nu e ultima lui aniversare, nu?
Va avea mai multe zile de naștere.
Va avea timp să mă ierte, să uite.
Are nevoie de tine.
Băga-mi-aș!
Trebuie să închid.
Ai grijă.
Să fii atent!
Pleci sau rămâi?
Petrecerea… e grozavă!
Kaśka.
Vino aici!
Stai jos.
Vino aici.
Stai jos.
Vino aici.
Să-ți spun ceva.
Femeile sunt cam…
Cam prostuțe, știi?
Dar tu ești deșteaptă.
Ascultă-mă.
Ești frumoasă.
Bună.
Deșteaptă.
Ești…
cea mai deșteaptă fată…
pe care am cunoscut-o noi, clovnii.
E păcat că…
totul a ieșit…
așa.
- Ia o țigară. - Nu.
Fumează.
Și bea ceva.
Te ajută când suferi.
Habar n-ai…
cât vă iubesc pe toți.
Știu, Czesiu.
Mamă! Jan și Benjamin vor să plece acasă.
Poți să aprinzi artificiile?
Puștiule!
Nu e o sarcină pentru frumoasa ta mamă,
ci pentru un bărbat adevărat.
- O fac eu, piroman mic. - Ura!
Luptă!
Nu renunța!
Haide, Tadzik!
Haide!
O să facă bum!
Bum!
Să mergem.
Băga-mi-aș!
Kasia?
Kasia!
Fir-ar să fie!
Da?
Vrei că mă părăsești? Foarte bine!
Acolo.
Kasia a plecat.
- Acolo? - E al naibii de tare, nu?
Eva s-a mutat cu mine.
- Îți place? - E minunat!
Și oricine pretinde că echilibrul e cheia succesului…
Îți arăt eu.
…n-a auzit niciodată de cocaină.
- Bine! - Da!
Fir-ar să fie!
Până să mă adun, am irosit jumătate de an.
Șase luni irosite căutând popularitate…
Băga-mi-aș!
…distrându-mă cu Eva…
și cu tot ce-mi punea Jackie în față.
Am uitat un detaliu minor.
Pentru a lua campionatul…
Oprește-te. Ia o pauză.
- …trebuie să muncești. - Ce-i asta?
- O să ajung acolo. - Când?
- N-ai venit de câteva săptămâni. - N-au fost săptămâni.
Crezi că vreau să fiu antrenorul unuia care nu vine la antrenament?
- Trebuie să mă stimulez. - Da?
- Lovește-mă în față. - Ce?
- Lovește-mă în față. - Nu înțeleg cum…
- Lovește-mă în față. - Nu…
- Lovește-mă în față! - Termină!
- Oprește-te… - Lovește-mă în față!
Lovește-mă!
Hai odată!
Ce chestie amuzantă!
Te așteaptă meciul, dar nu prea te văd la sală.
Și am vederea bună. Pierre spune că nici el nu te vede.
Îmi pare rău. Nu pot să dorm. Nu știu ce se întâmplă cu mine.
Kasia și Tadek au dispărut undeva în Polonia.
Spune-mi ceva. Suntem la biserică acum?
- Ce? - Vezi o sutană pe mine?
Nu vreau să aud scuzele tale.
Nu-mi pasă deloc.
Nu uita că, la antrenamente,
problemele tale rămân dincolo de ușă.
- Bine? - Glumești?
Ți se pare că glumesc, futu-i?
Am investit mulți bani în tine.
Și te plângi că te-a părăsit doamna?
Înțeleg.
- Vin la tine ca un tată. - Ascultă.
Mă doare în cur
dacă sunt tatăl tău, mama ta, sora ta, verișoara ta sau peștișorul tău auriu.
Avem obligații unul față de celălalt.
Știi că, dacă nu le onorezi, vei suporta consecințele.
- Mă ameninți? - Nu. Ce dracu'!
Să te ameninț? Îți amintesc de înțelegerea noastră.
Acum vorbim despre afaceri?
Da, domnule.
Înțeleg.
Dacă e vorba doar de afaceri, dă-mi banii și plec.
Care bani?
Ce? Banii pe care ți i-am făcut cu pumnii și boașele astea.
Bine, hai să ne uităm în registru…
să vedem câți bani ai făcut.
Bine?
Sunt foarte mulți!
Prima intrare: 500.000 de lire.
Atâția bani am băgat în cariera lui Rascal înainte s-o distrugi prematur,
dar ai promis că vei plăti.
Unde e? Uite contractul tău.
- Rascal O'Brian? - Nu-l ții minte?
Un tip uriaș. Un boxer grozav.
Loial, punctual, avea o familie grozavă.
Dar mi-ai spus că am investit banii greșit,
așa că ți-am ascultat sfatul și am decis să folosesc mai bine cărămizile.
Bine, mi se rupe. Ia-ți 500.000 și dă-mi restul.
Și vila aia frumoasă în care locuiești? Cât crezi că costă?
Opt mii de lire pe lună.
Ba nu, ți-am făcut rost de o reducere. Nu opt, ci șapte mii.
- Nu ți-am cerut o casă! - Dar aveai nevoie.
N-ai fi devenit campion din centrul de imigrare.
Și ți-am promis că vei fi campion, nu?
Locuiești acolo de trei ani.
La naiba! Cum zboară timpul, nu?
Hai să socotim.
Înmulțim 7.000 cu 12 luni pe an, timp de trei ani.
Adică 252.000 de lire.
După reducere.
Și fii atent!
Datorită mie, ai economisit 36.000 de lire.
Ți-am luat un Jaguar. Adică o rată de 1.700 de lire pe lună.
- Sala, 700 de lire cu reducere. - Ce naiba?
Pierre, antrenorul tău.
Știai că moșul ăla
te taxează cu 10.000 de lire pe lună?
Chiar și când nu vii.
- Apoi, 60.000 pentru prosoapele mele… - Ce naiba?
- Ce prosoape? - Patruzeci de mii.
Haine, hoteluri, băuturi la restaurantul meu. Și așa mai departe.
- Ce naiba? - Ce?
- Pantofi Oxford din piele? - Da. De la cel mai bun pantofar.
- A fost cadou! - Da, cadou.
- De la tine. - Dar tu i-ai dat pantofii!
De ce dracu' aș plăti așa de mult? Tu ai vrut să aibă așa ceva.
- De-aia nu am copii. Paraziți nenorociți. - La naiba!
Pe scurt, după atâta timp, suma brută a cheltuielilor tale
e 1.919.120 de lire și 19 penny.
Deci încă îmi datorezi 420.000 de lire.
- Plus dobândă. - Dobândă?
- E… - Știu ce e dobânda!
- Atunci de ce naiba mai întrebi? - Du-te dracului!
- Jędrzejek, și mie mi-e greu. - Da?
Atunci nu mai lupt. Ce faci?
Fără mine ești un nimeni, nenorocitule!
Nicky Nimeni.
Bine.
Ascultă, suntem profesioniști.
Să ne comportăm ca atare, bine?
Nu vreau să te presez.
Dă-mi înapoi cheile casei și ale mașinii.
Dă-mi banii înapoi și suntem chit.
Sau poți să te calmezi puțin, să te gândești bine
și să câștigi centura aia de campion.
După câteva lupte vei reveni la zero.
Orice ai decide…
te voi sprijini… ca un tată.
Unchiule, sunt eu.
Unchiule!
Îmi pare rău.
Mă auzi?
Îmi pare rău. Ai avut dreptate cu englezii.
Hei!
Băga-mi-aș! Nu!
Nu!
Nu, futu-i!
Unchiule!
Futu-i!
Ajutor!
Isuse! Unchiule!
Băga-mi-aș!
Nu!
Futu-i!
Băga-mi-aș!
Mereu spunea că ajută când suferi.
Mulțumesc că ai venit.
Cum să nu vin? E Czesiek.
Cum reziști?
Mă așteaptă un meci. Mă antrenez mult.
E bine.
Ascultă. N-am apucat să vorbim.
Știu. Vreau să vorbim. Mereu am vrut.
Mă gândeam că, dacă tot sunt în oraș, ai putea găsi un moment?
Desigur.
Sigur că pot.
Diseară, la mine? Pot pregăti cina.
Scuze, te pot ajuta?
Am venit să-mi iau rămas-bun.
Dă-i drumul.
Stai! Poate…
- Ești gata? - Par gata?
- De asta întreb. Mi-e frig. - Știu.
Știu pentru că mi-ai spus asta de 40 de mii de ori!
Ți-e frig pentru că e frig, futu-i!
Du-te, dacă vrei. Ia pantofii și cheile!
Ia-ți și botul ăla încruntat mereu!
- Pleacă dracului de aici! - Ești nebun?
Jędrzej!
Alo?
Ce mai faci?
- Te odihnești? - Nu.
- Gătesc. - Poftim? Gătești?
Am o rugăminte.
Fă-mi rost de două bilete aproape de colțul meu.
- S-au vândut. - Pentru Kasia și Tadek.
E foarte important.
- La naiba! - Nicky, te rog.
- Bine, dar concentrează-te la luptă. - Sigur.
Gata. Trebuie să închid.
Pa!
Bună!
- Bună! - Deci…
Scuze pentru dezordine. Credeam că vii mai târziu. Totul e gata.
Arăți superb.
Nicio problemă. Oricum trebuie să ajung la avion azi.
Nu, va mai fi unul mâine.
Bine! Ce zici de niște vin?
Ascultă, am bilete în primul rând pentru tine și Tadek.
- Jędrzej… - O să rezolv totul.
- Va fi din nou minunat. - Am venit doar să-ți dau asta.
- Ce naiba e asta? - N-am apucat să vorbim…
- Când m-am trezit, nu mai erai. - Bine.
Vii la înmormântarea lui Czesiek…
ca să-mi dai actele de divorț?
Am venit pentru că a fost unul dintre cei mai…
- Da? - Dar dacă nu poți fi adult…
Am pregătit totul.
Am tăiat salată și ciuperci! În loc de antrenament!
Încerc să fac ceva drăguț pentru tine, iar tu vii aici să-mi dai asta?
Tu ai viața ta, eu o am pe a mea. Semnează actele și mergem mai departe.
- Ai pe cineva? E clar. - Nu sunt cu nimeni.
Cine ți-o trage?
Numele.
Deci?
Kasia! Stai!
Îmi pare rău!
Kasiula! Hei!
Kasia.
M-a luat valul. Scuze. Ascultă.
Sunt puțin supărat, puțin trist.
Știi tu, Czesiek, campionatul.
Am nevoie de tine!
Am nevoie de tine. Îți amintești cum eram noi?
Cum a fost în Polonia? Cât de bine era?
Mai știi cada noastră, visurile noastre, cărămizile noastre?
Ce frumos și ușor era când ne iubeam atât de mult!
Suntem atât de aproape de îndeplinirea acelor visuri.
- Trebuie să le facem să devină aievea. - Jędrzej, ascultă-mă.
Nu erau visurile mele, înțelegi?
- Erau ale tale. - Ce…
Am venit în Anglia pentru că te iubeam.
- Da. - Acum s-a dus totul.
Cărămizile, cada. Noi.
Așa că te implor. Te rog, lasă-mă să plec.
Ce naiba e asta? Ai ținut taxiul cu motorul pornit?
- Stai! Nu pleci nicăieri. - Lasă-mă în pace!
Crezi că mă poți lăsa așa?
Pleacă naibii! Chiar acum!
Înțelegi? Nu contează pentru tine? Nimic din ce am avut?
- Hei! Nu se termină așa. Mă auzi? - Pornește.
Te rog, pornește.
- Vin după Tadek, înțelegi? - Te rog! Hai!
O să ajungi pe străzi! Singură! Îl iau eu! Vei fi pe străzi!
Futu-i!
Băga-mi-aș…
Futu-i!
Mai dă-mi!
Mai vreau!
Lovește-mă!
Ucide-mă!
- Omoară-l! - Da, Jędrzej!
Omoară-mă, idiotule!
Omoară-mă! La naiba!
Stop!
Dă-te de pe el!
- Omoară-mă! - Dă-te de pe el!
Kasia!
CAMPION
AICI SE ODIHNEȘTE EDWIN CZERNECKI SOȚ ȘI TATĂ IUBITOR
De ce?
De ce m-ai părăsit?
ȘANTIERUL BYTOM PLAZA
KONSTANTY ZELEWSKI PREȘEDINTE
Boxerii îmbătrânesc.
Se îngrașă.
Beau prea mult.
În cele din urmă, mor.
Ca tatăl meu.
Ca Czesiek.
Și ca acest club.
Erai mai bun la alergat.
Calmează-te.
Vin cu gânduri pașnice.
- Gata cu urmărirea, nu? - De unde știai că voi fi aici?
Nu știi unde am lucrat? Atunci nu pune întrebări stupide.
Ai luptat bine.
Dar… cine știe?
Dacă te păzeam mai bine, cine știe?
Poate că nu s-ar fi întâmplat așa.
Ce vrei?
Să vă mulțumesc. Ție și soției tale.
Pentru ce?
Că mi-ați salvat viața.
Kasia era o asistentă mai bună decât credea.
Vă amintiți că Kasia l-a mințit pe Władek despre problemele cu ochii și ficatul?
- A spus… - Ei bine…
…sub ochi.
Se pare că a avut dreptate din nou.
Imaginează-ți asta.
Doctorii m-au diagnosticat cu cancer.
Konstanty și Henryk au dat vina pe Władek pentru fuga mea.
Dar, înainte să plece,
a luat niște casete de la Securitate drept suveniruri.
Una dintre ele fusese înregistrată demult, la clubul lui Czesiek.
Edwin, îți spun direct.
Când mergi la Olimpiadă, o să pierzi meciul.
Înțelegi? Trebuie să pierzi când te lupți cu rusul.
- Glumești? - Czesiu, ce dracu'!
Am încredere deplină în tine, Edwin.
Pun problemele și viitorul Uniunii Sovietice
în mâinile tale, înțelegi?
Și dacă nu iese, te-ai gândit ce s-ar întâmpla cu fiul tău?
Va crește mare?
Va boxa?
Nu ți-ar plăcea să fie campion mondial?
Dacă i se întâmplă ceva rău, Edwin?
Deci?
Gândește-te!
Domnilor, succes la Jocurile Olimpice!
La revedere!
- Nenorociții din Varșovia! - Czechu!
O să renunți după atâția ani de muncă grea?
- Olimpiada e totul! - La naiba, Czesiek…
După ce am trecut prin atâtea, o să mă trădezi.
Olimpiada e cea mai importantă.
Familia e mai importantă. Într-o zi vei înțelege.
Grozav, dle Czernecki.
Ce doriți de la noi?
Nu prea multe.
Doar un autograf.
Înainte să deveniți președinte și să vă văd doar la televizor.
TRANSFER DE PROPRIETATE
Ce e asta?
Vreau înapoi clubul lui Czesiek.
Cred că…
ai petrecut prea mult timp în Occident.
Să-ți amintesc, ca lui Czesiek, ce s-a întâmplat…
Trebuie să recunosc, dle Czernecki,
că argumentele dv. ne-au pus la podea.
Tatăl meu a renunțat la box.
Dar nu s-a oprit din luptă.
Și nu a încetat să mă iubească.
Așa îmi voi aminti de el.
Și aș face orice…
ca fiul meu să-și amintească de mine la fel.
- Cel mai bun lucru pe care l-am făcut. - Tată… Tată!
Bună!
Al doilea!
Ce mai faci?
- Bine. - „Bine.”
- Geanta. - Geanta.
Te iau mai târziu, puștiule.
- Nu. - Spune-i „pa” mamei.
- Pa, mami! - Pa!
Bună, Kasia!
- Ce faci? - Bună!
- Pune-ți mănușile. - Unu. Doi. Stânga. Pizda!
Unu. Doi. Stânga.
Acum una dreaptă.
O dreaptă, cu stânga.
Dreaptă. Bine. Și garda? Așa.
Bine! Încă una.
Bine! Și cu cealaltă.
Așa.
Bine. Pauză!
Pauză!
- Te distrezi? - Da.
Da?
- Cineva minte, nu? - Nu.
Cineva minte.
Ascultă, până la urmă…
nu trebuie să-ți placă boxul… pentru că ce e boxul?
Două brute care se lovesc reciproc.
Mai întâi e lovit unul, apoi celălalt.
Plictisitor, nu?
- Plictisitor. - Da.
- Plictisitor. - Plecăm?
- Da. - Da.
Atunci, să mergem!
Dacă nu ai fi cu mine azi, ce ai face?
Mama mi-a cumpărat o carte despre Maria Sklodowska.
Da? Ai grijă la femeile deștepte.
Sunt periculoase.
Știai că e singura care a primit două premii „Mobel” în două domenii?
ÎN ANII '80, UN MILION DE OAMENI AU FUGIT DIN POLONIA DIN CAUZA SĂRĂCIEI,
A PERSECUȚIEI SAU PENTRU A LE ASIGURA UN VIITOR MAI BUN COPIILOR LOR.
PRINTRE EI AU FOST SUTE DE SPORTIVI.
NICIO ALTĂ ȚARĂ N-A AVUT UN ASTFEL DE VAL DE EMIGRANȚI.
Subtitrarea: Marcel Negrău