- Snemamo. - Snemamo.
Akcija.
G. Soprano?
Ja.
Sedite.
Prav.
DAVID CHASE AVTOR SERIJE SOPRANOVI
Katera je prva stvar, ki vam je ostala v spominu?
Moj prvi spomin je iz sanj.
Nekaj, kar je imela moja mati.
Nekakšna kovinska zadeva z zanko.
S stropa visi kavelj, na katerega lahko obesiš rastlino.
Na tej zadevi sem se gugal.
To je moj prvi spomin. Res je naredil vtis name.
Mogoče sem se prvič spominjal sanj
in rekel: "Kaj je bilo to?"
"Kaj, hudiča, se dogaja v moji glavi?"
Prav hecno, koliko sem pozabil.
Ljudje me spomnijo na stvari, ki me spravijo v smeh.
Rečem: "To sem naredil? Ne spomnim se."
Ja.
Rez.
Rodil sem se v Mount Vernonu v New Yorku blizu Bronxa.
Preselili smo se v Jersey, ko sem imel štiri leta.
Materina družina je bila iz Jerseyja.
Preselili smo se k teti v Boonton, mesto iz državljanske vojne.
Vidijo se ostanki peči. Proizvajali so mušketne krogle.
Skozi teče reka. V tem mestu smo snemali,
ko je šel lik Vita v New Hampshire.
Oboževal sem to mesto. Bilo je skrivnostno.
Za božič sem rad hodil v New York.
Saj veste, Rockefeller Center, drevce, vse skupaj me je presunilo.
Velik oddelek z igračami, Božiček, vlakci...
- Malo prej si bil v mojem naročju. - Ne, nisem.
Ja, pa si bil. Zdaj ne boš dobil ničesar.
Jebi se, Božiček!
Očeta sem rotil:
"Prosim, greva lahko domov po avtocesti West Side?"
Če si šel skozi Lincolnov tunel,
si v pristanišču videl ladje,
premec pa je segal čez cesto.
Nisem se mogel načuditi.
Hotel sem iti skozi Meadowlands.
Obstaja nešteto legend.
Jimmy Hoffa je pokopan tam.
Okrog postaje Pennsylvania je bilo veliko ruševin.
Velik del prve sezone Sopranovih smo posneli tam.
Iz tetine hiše smo se preselili v Clifton v New Jerseyju,
srednje veliko delavsko mesto.
Potem smo šli v West Essex.
Oče se je domislil, da bi odprl železnino.
Zraven kitajske restavracije.
Opazoval sem Kitajce med skubljenjem kokoši.
Moji starši niso bili preveč navdušeni.
Rada sta jedla kitajsko,
nista pa želela biti ob kitajski restavraciji.
Prodala sta železnino
in kupila drugo na glavni ulici majhnega mesta.
Moj oče je zelo trdo garal,
a nikoli nista prišla prav daleč.
Poslovala sta 35 ali 40 let.
Ubijalo ju je, a sta vztrajala.
Vztrajala sta, dokler ni oče zbolel.
Vse skupaj je bilo prodano na dražbi za 1300 dolarjev.
Celo njuno življenje.
Enostavno nista bila srečna.
TO IN ONO
Mati je bila zelo težavna, se je pa trudila.
Delala je, prišla domov, nam pripravila večerjo,
a bila je preplašena in jezna na vse.
Sinoči je nekdo klical, ko se je že zmračilo.
- Kdo? - Misliš, da sem se oglasila? Bil je mrak.
Redno so jo tlačile more, v katerih je kričala.
V družini je bilo deset deklet in dva fanta.
Starši so bili iz Italije in živeli v Newarku,
kjer je bila velika skupnost italijanskih priseljencev.
Vsako soboto zvečer smo šli na večerjo.
Niso govorili angleško.
Njen oče, moj ded Vito Bucco, se ni nikoli naučil angleško.
Ni hotel. Ni bil prijeten mož.
Ste čutili, da vas ne ceni?
- Moja mati? - Ja.
O meni je imela povedati toliko slabih stvari.
Pa moj oče tudi.
Zelo čudno. Če me je cenila?
Nekoč sem se peljal v avtu z mamo, očetom
in bratrancem Johnnyjem.
Pozabil sem, katero pesem smo poslušali, a tapkal sem v ritmu.
Rekel je: "Moral bi bobnati.
Ima dober občutek za ritem."
Rekla je: "Preko mojega trupla.
Gene Krupa je bil narkoman."
Ko smo že pri metamfetaminu, poglejte tega poba.
Nisem čutil, da bi me cenila. Na to nisem niti pomislil.
- Ste se je bali? - Če sem se je bal?
Ste se bali, da bo vzkipela?
Nehaj mi soliti pamet. Utihni že.
Napet sem. Kot otrok sem bil bojazljiv. Potem pa sem postal upornik.
To mi je rešilo življenje.
Zapadel sem v fantovsko družbo.
Porkadrek.
Nasilneži, pametnjakoviči.
Nabavili smo žepne nože, usnjene trakove, cigarete.
Naredili smo vozniški izpit.
Zanimali so nas avti, dekleta in alkohol.
V New Yorku je bila starostna meja za pitje 18 let, v Jerseyju pa 21.
Stalno smo hodili tja.
Upper East Side je bil v modi.
Potem pa Village.
Vračali smo se z Manhattna,
ob nas pa je bil avto, poln huliganov.
Drug drugega smo preklinjali in se obmetavati s krožniki,
ki so pripadali eni od mater.
Bilo je v Lincolnovem tunelu. Vsi smo bili pijani.
DAVID HENRY CHASE MOŽ IMENITNIH SPOSOBNOSTI
Leta 1964 sem šel na kolidž na jugu.
Wake Forest, Winston-Salem, Južna Karolina.
- Sovražil sem ga. - Zakaj?
To boste izrezali.
Bilo je na jugu.
Klan je bil v tistih krajih zelo dejaven.
Veliko bratovščino na kampusu je navdihnil Robert E. Lee.
Bila je baptistična šola. Dvakrat tedensko si moral k maši.
Nobenega popivanja, plesov, kartanja.
Zakaj sem šel tja? Nisem bil sprejet na Princeton.
Nisem bil sprejet na Dartmouth.
Najboljši prijatelj je šel na Wake Forest.
Ker je šel on, sem šel še jaz.
Oba sva bila nesrečna.
K sreči je nekdo začel prirejati večer tujih filmov.
Tam sem gledal Godarda, Bergmana, Fellinija. La Dolce Vita.
Marcello, pridi sem.
Pohiti.
8 1/2. Najbrž ga sploh nisem razumel.
Sploh nisem vedel, kaj je filmski režiser,
a bil sem presunjen.
Povsem novo vesolje.
Z Wake Foresta sem šel na NYU. Gledal sem Cul-de-sac Romana Polanskega.
Takrat sem pomislil: "Mogoče bi lahko počel to."
Umetniška plat me je tako prevzela.
To je to.
Oktobra 1965 je prijatelj šel na Bard College.
Tam sem vzel LSD. Zame je bilo prvič.
Spomnim se, da sem bil na obrežju reke Hudson.
Ob dveh ponoči sem začel razlagati, da bi rad snemal filme.
Takrat sem prvič pomislil,
da bi se rad ukvarjal s tem.
- Drugič. - Akcija.
Tony, si v redu?
Kako gre? Ste v redu, David?
Ja, ja.
Ja, govorim kot navit. Sploh ne morem verjeti.
Preveč govorim.
- Ne, v redu je. - Ne, ni.
Res obžalujem, da sem zjutraj tako dolgovezil.
Res nisem prepričan.
Koga zanima to sranje? Kup osebnih vprašanj.
Ljudi bo zanimalo.
Kot reče Tony:
"Obujanje spominov je za tiste, ki se nimajo o čem pogovarjati."
Odšel bi,
a vidim, kako ste se potrudili in...
Ja, bila je ovalna pisarna. Zelo podobna je.
Privolil sem v to.
Rekel sem: "Ja, sodeloval bom pri dokumentarcu o Sopranovih."
Nisem vedel, da bo govora o meni.
MAFIJEC: DAVID CHASE IN SOPRANOVI
Naj nekaj malega pojasnim.
Pri Sopranovih se mi zdi zanimivo,
da so bili za vas osebni, saj ste imeli zamisel,
ki je bila skupek neštetih stvari, ki ste jih doživeli in o njih razmišljali.
Leta so mi vsi govorili, da moram napisati kaj o svoji materi.
Bila je tako posebna in zabavna.
Moja žena Denise je bila prva, ki je to rekla.
Potem so vsi govorili:
"Napisati moraš kaj o svoji materi."
Leta '88 sem iskala službo, David Chase pa je ustvaril novo serijo,
ki se je imenovala Almost Grown, in iskal je pisce.
Z Davidom sva se dobila v restavraciji na Ventura Boulevardu.
Seveda sem prišla prva
in videla sem ga, ko je vstopil.
Pomislila sem: "Pizda, kako je mrk."
Razumete? Bil je kot kup nesreče.
ROBIN GREEN SCENARISTKA / PRODUCENTKA
Sedel je in po desetih minutah
so nama od smeha tekle solze po licih,
saj sva se pogovarjala o najinih materah.
Spoprijateljila sva se. Zgodilo se je v trenutku.
Rekla sem mu, da je človek z največjim vplivom.
Šefe pri Universalu je razburil in spravil v jok.
Tako vpliven si, ko pa pomisliš na svojo mater,
se spremeniš v stokajočo miš.
Rekla sem: "Moral bi pisati o tem."
Robin je rekla: "Napiši serijo o materi in TV-producentu."
Pomislil sem: "Kdo bo to gledal?"
Če bi bil lik res huda baraba, bi mogoče delovalo.
- Je bila že ta baraba mafijec? - Ja.
Hotel sem De Nira in Anne Bancroft.
Najprej sem imel v mislih film.
Iz zgodbe je nastala prva sezona.
Govorila je o mafijcu, ki gre k psihiatru zaradi napadov panike.
Se vam kaj svita, zakaj ste se onesvestili?
- Ne vem. Mogoče sem v stresu. - Zaradi česa?
Ima težave s stricem. Sta v nekakšnem sporu.
Nadziraš severni Jersey, strica Juniorja pa ne!
Mater da v dom za ostarele.
Ne družiš se z drugimi damami, ki so tu.
Ne govoriš s prijetnimi gospodi, ki hodijo naokoli.
Ne izkoristiš ponujenih priložnosti.
Kaj ti mar? Daleč od oči, daleč od srca.
Njegova mati se v spopadu tolp postavi na stran strica.
Matere treh mojih mož so tu?
Namesto da bi živele doma s svojimi sinovi kot ljudje?
To je nekakšen zaključni udarec.
Mati skuje zaroto s stricem in naroči njegov umor.
Tolpaška usmrtitev je šla po zlu.
Psihiatrinja je tista, ki mu pomaga razumeti.
Dan pred streljanjem ste rekli,
da je nakladala in nakladala
o novicah glede mater, ki mečejo dojenčke skozi okna.
Na koncu jo zaduši.
Mama, vem, kaj si naredila svojemu edincu.
Potem sem pomislil, da bi delovalo kot TV-serija.
SOPRANOVI PILOTNA EPIZODA
Ponudili smo jo vsem mrežam.
Fox, ABC, CBS in NBC. Nihče je ni hotel.
Les Moonves je rekel: "Scenarij je zelo dober, zelo zabaven.
A mora k psihiatru?
Ste navezani na to, da jemlje prozac?"
Odvrnil sem: "Ja, res sem navezan nanj."
"Potem pa nič," je rekel.
Padlo je v vodo.
Potem pa sem začel spraševati: "Ne moremo na HBO?"
Preprosto najboljša izbira na TV-ju.
Iskali smo se, odkar sem se pridružil leta '85.
Takrat so obstajale tri velike televizijske mreže ali štiri,
če štejemo Fox.
Nismo jih dojemali kot tekmece,
ampak smo se z njimi primerjali.
CHRIS ALBRECHT BIVŠI DIREKTOR HBO-JA
Vedeli smo, da moramo biti drugačni.
HBO se je želel uveljaviti.
CAROLYN STRAUSS BIVŠA DIREKTORICA HBO ENTERTAINMENT
HBO je bil znan po boksu in filmih.
Sprememba je prišla s serijo The Sanders Show.
Nekdo sedi na mojem stolu.
Mogoče mama medvedka.
Nenadarjen zavaljen pezde. Pazi na kavč in glej, da ne zajebeš.
Nakazalo se je, da lahko HBO naredi nekaj drugačnega,
kar je lahko boljše od tistega, kar je na programu TV-mrež.
Začeli smo razmišljati, ali lahko začnemo s produkcijo serij.
Hudirja.
Schillinger je doma.
Ustvarili smo serijo Oz.
Ni tako slab, Diane.
Na katerih drogah si?
Pa Seks v mestu.
V bistvu smo delovali tako,
da smo našli odlične ustvarjalce zgodb in jim dali proste roke.
Prišel je David. Poznal sem njegov življenjepis.
Kot pravi televizijski veteran je sodeloval pri nekaj dobrih projektih,
na svojem pa ni bil uspešen.
Z Denise sva se poročila leta 1968.
Par stricev me je potegnilo na stran. Rekli so: "Proč morata.
Če ostaneta tu, zakon ne bo zdržal."
Vedeli so, kakšni so moji starši.
V resnici so govorili o moji materi.
Moja žena ne bi mogla prenesti.
Mati je bila nora.
Tako sva se na poročni večer odpravila v Kalifornijo.
Šla sva na drug konec države, potem pa sem izvedel,
da sem dobil štipendijo za študij filma na univerzi Stanford.
Nekdo mi je rekel,
da ameriško zgodovino strne dejstvo, da smetje pluje na zahod.
Ko sem prišel sem, sem razumel.
Alcatraz.
Tam so sedeli veliki fantje.
Celo Capone.
Zašili so ga zaradi utaje davkov, ker jim nič drugega ni uspelo.
Odsedel je 11 let, leta 1947 pa ga je zadela kap.
Seveda je bilo to že zdavnaj.
Dve leti sem hodil na Stanford.
Ustvaril sem diplomski film z naslovom Vzpon in padec Buga Manousosa.
Mislili smo, da posnemamo Godarda.
Ne vem, kaj naj bi počel Godard, a mi tega zagotovo nismo.
Ime mi je Manousos.
Sem Grk ali pa grškega porekla, kakor vam drago.
Ma, najimenitnejša damica, kar jih je kdaj živelo.
Odvrzimo kadavra in opravimo s tem.
Izbriši nasmešek z obraza, ljubica.
Pezde!
Ma, zadeli so me v hrbet.
Po dveletnem študiju, ko sem diplomiral,
sva s prijateljem napisala scenarij.
Učitelj scenaristike ga je poslal Royu Hugginsu,
ki je bil velik TV-producent.
Pozabila sva na to.
Z Denise sva se preselila v LA in najela stanovanje.
Denise se je zaposlila v odvetniški pisarni.
Začel sem iskati delo, a mi nikakor ni uspevalo.
Končno sem začel delati za družbo Clover Films.
Ti filmi...
THE CUT THROATS REŽIJA JOHN HAYES
Deset kilometrov stran
sta igrišče za golf in klub, obkoljena z nemškimi stražarji.
Vsakega nemškega vojaškega pizduna je treba ubiti.
Enega od filmov smo posneli v požganem stanovanjskem kompleksu
v Las Virgenes Canyonu.
Šlo je za nekakšno nemško utrdbo,
kjer so stanovale nemške prostitutke.
Imel sem zelo majhno vlogo.
Bil naj bi prvi asistent režije,
a se mi ni sanjalo, kaj počnem.
Film je prikazoval predvsem neeksplicitno fukanje in fafanje.
Za Clover Films sem napisal scenarij z naslovom Vampirjev grob.
Ne!
Kdo si?
Tvoj sin sem! Tvoj sin, spočet v grobu!
Ja.
Bilo je noro.
Ko sem delal tam, sem slišal za Roya Hugginsa,
ki je prebral scenarij izpred dveh let
in želel, da napišem scenarij za epizodo.
Dobil sem prvo televizijsko službo.
Serija se je imenovala The Bold Ones: The Lawyers.
Vsi znanci na vzhodu so bili navdušeni,
da je bilo moje ime na televiziji.
Nisem si zadal, da se bom izučil za režiserja,
čeprav sem hotel biti filmski režiser.
Tako.
Mogoče mi je bilo preveč nerodno,
da bi direktorja fotografije vprašal, kako narediš to ali ono.
Še leta zatem sem se trudil s pisanjem filmskih scenarijev,
a noben ni bil posnet.
Leta 1973 je scenaristični ceh začel stavko.
Stavkal sem pred studiem Paramount,
tik pred vhodom DeMille.
Krasno je bilo, da sem bil tam.
Obkrožen sem bil s poklicnimi scenaristi
in stavkal z njimi.
Začel sem se veseliti stavkanja,
saj sem začutil, da sem prav zares v Hollywoodu.
Spoznal sem tipa po imenu Paul Playdon, urednika pri seriji Misija: Nemogoče.
Nisem imel agenta, zato mi ga je poiskal Paul.
Sklenil sem pogodbo z agencijo.
Ko je bilo stavke konec,
so snemali serijo The Magician z Billom Bixbyjem.
Bixby je igral čarodeja, ki je reševal zločine
in premagoval zlobneže s šali in pokrivali.
Nazaj!
Najeli so me kot urednika zgodbe.
Sledila je serija The Rockford Files,
nato I'll Fly Away, zatem pa Severna obzorja.
Bil sem v televizijskem poslu.
Težava je bila, da si se zavedal omejitev,
ki si jih stalno poskušal preseči, a vselej neuspešno.
Sestanki z vodstvom mreže so bili grozni,
saj so bili povsem prepričani,
da z največjim navdušenjem pišeš tisto,
kar oni hočejo.
Ker sem bil vajen dela za TV-mreže,
so bili Sopranovi mafijska serija, v kateri ni bil nihče ubit,
saj sem mislil, da tega nočejo.
THE PUBLIC ENEMY WILLIAMA WELLMANA
Potem pa sem se spomnil gangsterskih filmov z Jimmyjem Cagneyjem.
V Botru ni bil nihče ubit?
Zakaj bi to izpustil?
V spremenjen scenarij sem vključil umor.
Takrat se je HBO zares zagrel za serijo.
Nisem rekel: "Vključiti moram umor."
Moral je biti del zgodbe.
Moral je biti del pripovedi in kulture.
Imeli smo sestanek z Davidom.
Mislil sem si: "Tip je delal za TV-mrežo.
S svojim delom je že pokazal,
da ne razmišlja samo kot tipičen pisec za TV-mrežo."
Njegovo videnje sveta je bilo v trenutku jasno.
Liki so bili kot njegov drugi jaz.
Zlahka smo odobrili snemanje pilotne epizode.
Začneva od tu ali...
Pri izboru igralcev sem dokaj neodziven. Rečem: "Zelo dobro."
- Zelo dobro. - Hvala, Dennis.
Najlepša hvala. Ljudje odidejo.
Izbor igralcev je dolg proces.
- Naj kar začnem? - Ko boste nared.
Sledil je sestanek ob zajtrku.
Klicali so me iz smetarskega podjetja, ki ga zastopam.
Veliki, kaj je s Triboro Towers?
Upravnik bi rad obnovil pogodbo z Dickom.
VELIKI PUSSY
Upravnik bi rad obnovil pogodbo z Dickom,
ampak bratje Kolar...
Dajmo še enkrat. Bolj energično. Zelo utrujen sem.
Ja, bratje Kolar
so češkoslovaški priseljenci ali podobno sranje.
Prihranili bi skoraj milijon na leto,
če bi Kolarjevi odvažali smeti namesto Dicka.
Naj plačajo 40-kratni mesečni znesek za krajo lokacije.
Prav tega nočejo. Rekli so, da...
Če lahko komunistično oblast na Češkoslovaškem pošlje v pizdo,
lahko odjebe tudi nas.
Tudi na Češkem obožujemo svinjino.
Ste že pokusili naše klobase?
Mislil sem, da so klobase italijanske ali pa znamke Jimmy Dean.
Vidiš, kaj vse izveš pri medkulturnem sodelovanju?
Stric Uvzen ne ve, da sem prišel.
Če bomo dosegli napredek, mu bom moral povedati.
Narediti moramo napredek, Emil.
Ustaviti moramo norost.
Smetarski posel se spreminja.
Mlajša generacija sva. Imava skupne interese.
Smetarski posel se spreminja, veš?
Mlajša generacija. Imava skupne interese.
Emil.
Kje si hodil v srednjo šolo? Na Poljskem?
Nisem Poljak.
Kaj je Češkoslovaška?
Si neke sorte Poljak, ne?
Priselili smo se, ko sem imel devet let. Hodil sem na West Essex.
Stari, z mojim bratrancem Gregoryjem si igral nogomet.
- Hodil je na Boonton. - Kje je roba?
Ja, ja.
Zato si me obiskal. Vse sem pripravil.
Okusi robo, Email.
Emil.
Rez.
Če si v tistih časih pomislil na serijo na HBO-ju,
to ni imelo nikakršnega prestiža.
Če sem povsem iskren, je šlo za ceneno TV.
Prav zares.
Nad likom sem bil navdušen. Zdel se mi je zelo zabaven.
V prvem scenariju mu je bilo ime Dean Moltisanti.
Če sem iskren, nisem vedel, kdo je David Chase.
Nisem vedel, da je Italijan, ko sem videl ime scenarista.
Vprašal sem se: "Kdo je ta tip?
Ustvarja serijo o Italijanih, čeprav to ni."
Scorsese in Coppola sta Američana italijanskega rodu.
Zelo sem se potrudil in imel avdicijo pred Davidom.
Davidu ne moreš ničesar razbrati z obraza.
Michael je bil odličen, a bil sem povsem nepristranski.
Zelo dobro.
Odšel sem z mislijo: "Nič ne bo.
Komu mar? Ni Italijan. Kaj pa on ve."
Rekel je: "Kdo je ta pezde? Sploh ni Italijan. Naj se jebe."
Ampak...
LIVIJIN DOM - PODNEVI
Kdo je?
Zakleni za sabo.
Zdelo se mi je, da smo videli sto igralk.
To je dom za ostarele.
Vse so prišle in odigrale noro italijansko mamo.
Ne boš me vtaknil v dom za ostarele.
Videla sem, da ženske v domovih za ostarele blebetajo kot butaste.
Niso bile niti blizu.
Ker je lik osnovan na moji materi, sem vedel, kako daleč so.
Potem pa je prišla Nancy Marchand.
Poznal sem jo kot go. Pynchon, časopisno založnico v seriji Lou Grant.
Naj vas opomnim, g. Grant, da ta časopis ni The New York Times.
To opazim vsakič, ko ga vzamem v roke.
Tudi jaz, gospod.
Želim si, da bi imeli tolikšna sredstva, a jih pač nimamo.
- Če želite, da se umaknem, se bom. - Tega nisem rekla.
Hočem, da mi poveste, da lahko zmagamo, če stopimo pred sodišče.
- Naj dam znak? - Ne.
Mislil sem, da je noro, da ne bo delovalo.
Potem pa je odprla usta in bum.
Si z aktivnimi starostniki svojih let.
Dejavni so. Potujejo. Hodijo na ples.
Videla sem, da ubožice v domovih za ostarele blebetajo kot butaste.
Pojej svoj jajčevec.
Rekel sem si: "Mojbog." Bila je prava.
Če ima tvoj stric posle z Arthurjem, pa sploh nočem vedeti, za kaj gre,
potem že ve, kaj počne.
Jaz pa ne.
Vem samo,
da hčere bolje skrbijo za svoje matere kot sinovi.
Kupil sem CD-je za pokvarjen predvajalnik.
Vsi so mi govorili, da moji materi ni para.
Ko so sorodniki začeli gledati serijo, so rekli:
"Mojbog, to je teta Norma. To je tvoja mati."
"Ne ga srat," sem rekel.
Kot bi jo obudila od mrtvih.
Pričakujem, da boš nocoj prišla
na rojstnodnevno zabavo Anthonyja ml. s pečeno pašto.
Če boš prišel pome in me pripeljal nazaj.
Ne vozim, če je napovedan dež.
Celotno svojo kariero, vsaj v veliki meri,
sem igrala prefinjene dame.
Res sem hvaležna,
da igram zadirčno babnico,
saj je to edinstvena priložnost.
Vožnja ti dobro dene. Bolje zdaj kot nikoli. V službo moram.
Kaj pa drugega.
Kar zbeži!
- Preberite, kar piše. - Ne morem...
Ko sem prvič prišla,
sem delala avdicijo za pet različnih vlog.
Kdo je bila tista ženska?
Bila sem na avdiciji za ljubico Tonyja Soprana.
Si prenavljal smetišče?
Ne obravnavaj me kot otroka.
Vem, da imata nekaj več.
Kdo je bila ženska v restavraciji?
Pusti klobuk pri miru.
Na koncu so izbrali nekoga drugega.
Zelo dobro.
Davidu sem bila všeč.
Všeč mu je bilo, da sem Italijanka. Mogoče sem bila luštkana.
Nisem vedela, da je kaj v zvezi z Italijani.
Mislila sem, da je o opernih pevkah.
To je nesprejemljivo.
Rezervacijo ob osmih sem uredil pred dvema tednoma.
Gospod, kot že rečeno, ljudje ne vstanejo od miz.
Pred vami je še pet strank.
Nisem bila na avdiciji za hosteso.
Poklicali so me: "Vas zanima ta vloga?"
"Seveda," sem rekla.
Edinega kurčevega stavka nisem mogla izustiti.
G. Borglund, vaša miza bo kmalu nared.
Ob Lorraine sem bila vsa živčna, saj je igrala v filmu Dobri fantje.
Karen. Bila sem s Karen. Pobiralo me je.
Začel se me je dotikati in me grabiti.
Rekla sem mu, naj neha, pa ni. Udarila sem ga nazaj.
Potem se je zelo razjezil.
Lorraine je bila edina, ki je veljala za zvezdo.
Igrala je v Dobrih fantih in še nekaj filmih.
Najprej so jo poklicali za vlogo Carmele.
Vsekakor so potekali pogovori o Carmeli med njim in HBO-jem.
Jaz sem želela vlogo dr. Melfijeve.
David je bil malo presunjen.
"Zakaj bi igrala Melfijevo?"
Rekla sem: "Ker sem drugačna ženska kot pred leti,
ko sem igrala Karen Hill v Dobrih fantih.
Nočem več igrati tiste vloge.
Zanima me dr. Melfijeva. Hodim na terapijo."
- Na terapijo hodite. - Seveda.
Z Davidom sva se veliko pogovarjala o terapiji.
Nikoli nismo videli izobražene Italijanke.
To mi je v zadovoljstvo.
Po mojem Tony ne bi govoril z nikomer, ki ni italijanskega rodu.
Tako sem postala dr. Melfijeva.
Rekel sem: "V redu, a morala boš sedeti pri miru z rokami v naročju.
Govori potiho."
- Je v redu, David? - Ja.
- Dobro. - Saj znam.
Odlično. Dobro.
Vedno sem se morala truditi, da sem zatrla vso svojo lahkotnost.
Poskušala sem potlačiti Lorrane, da bi na plan prišla Melfijeva,
ki je povsem drugačna od mene.
Zelo sva si različni.
Na noben način nisem kot Melfijeva.
Napadi tesnobe kličejo po nujni psihiatrični obravnavi.
Kaj, če bi bili za volanom?
Naj vam nekaj povem.
Danes že vsi hodijo k psihiatrom in svetovalcem.
V pogovornih oddajah govorijo o svojih težavah.
Kaj pa Gary Cooper?
Močan, molčeč tip.
Bil je pravi Američan.
Ni bil v stiku s svojimi čustvi.
Naredil je, kar je pač moral.
Iskali smo igralca za vlogo Tonyja.
Začeli smo v Los Angelesu in šli v New York.
Videli smo veliko ljudi, a noben ni bil pravi.
Vaffanculo.
Potem sem povabil Stevena Van Zandta, naj pride na avdicijo za Tonyja.
- Pripravljen? - Zvezdnik rokenrola je zares prišel.
Zame je bila to velika reč.
Poslušal sem Springsteenove albume in se zavzel za Italijančka
ter pomislil: "Kdo je to? Malo je podoben Pacinu."
Nocoj bi rad jasno povedal,
da ni bilo prav nič nenavadnega na tem,
kako so se oblačili člani The Rascals.
Pred izborom igralcev je naneslo,
da sva z ženo gledala Rock & Roll Hall of Fame.
Stephen Van Zandt je sprejel zasedbo The Rascals.
Prav nič čudnega ni na tem.
Nosil je njihovo opravo.
Skupino The Rascals sem prvič videl na prizorišču Keyport Roller Drome
v Keyportu v New Jerseyju.
Tako je.
The Fillmore še ni obstajal. V tistih časih ni bilo aren.
Rokenrol se je igral na drsališčih, kamor je tudi sodil.
Rekel sem ji: "Ta tip mora biti del serije."
Glede na to, kako se rock prodaja, bomo že drugo leto spet na drsališčih.
Kaj pa vem...
Dobivam veliko glasbenih ponudb, igralskih pa ne. Nisem bil igralec.
David Chase je poklical. Oglasil sem se.
Kakšen je bil prvi pogovor?
Bilo je malo čudno. Rekel je: "Kaj pravite?"
Odvrnil sem: "Scenarij je odličen. Kakšno glasbo imate v mislih?"
Rekel je: "Hočemo, da igrate v seriji."
Odvrnil sem: "Nisem igralec. Kaj pa vem...
Ni to predpogoj za nastopanje na televiziji?"
Rekel je: "Seveda ste igralec.
Samo ne zavedate se še."
"Prav," sem rekel. "Mogoče pa mi usoda nekaj sporoča."
Naj vam nekaj povem.
Danes že vsi hodijo k psihiatrom in svetovalcem.
V pogovornih oddajah vsem razlagajo o svojih težavah.
Kaj pa Gary Cooper?
Saj veste, močan, molčeč tip.
Bil je pravi Američan.
Ni bil v stiku s svojimi čustvi. Naredil je, kar je moral.
Ljudje so vedeli,
da ko bo Gary Cooper v stiku s svojimi čustvi,
ne bo nikoli več utihnil.
Disfunkcija tu, disfunkcija tam. Jebeš disfunkcijo.
Opravil je dobro avdicijo. Nikoli nisem videl česa takega.
Pomislil sem, ja, lahko bi bil Tony Soprano.
Na koncu so na HBO-ju Davidu rekli: "Ja, saj je dober,
a ne bomo vsega stavili na tipa, ki ni še nikoli igral."
"V redu," je rekel.
"Napisal ti bom vlogo, ki še ne obstaja."
- Rekel sem si: "Tip je nor. Prav zares." - Akcija.
Sandrine, miza ves večer pije na račun hiše.
Ni napisal vloge podšefa ali consigliereja.
Na začetku sem bil lastnik kluba.
- Ponovimo še enkrat. - Klapa.
Zelo težko je bilo najti tipa, ki bo upodobil Tonyja.
Naj vam nekaj povem.
Danes že vsi hodijo k psihiatrom in svetovalcem.
V pogovornih oddajah govorijo o svojih težavah.
Kaj pa Gary Cooper?
Močan, molčeč tip. Bil je pravi Američan.
Ni bil v stiku s čustvi. Naredil je, kar je moral.
Niso vedeli, da ko bo Gary Cooper v stiku s svojimi čustvi,
ga ne bodo mogli več utišati.
Disfunkcija tu, disfunkcija tam. Jebeš disfunkcijo.
Še eden, ki je prišel blizu, je bil Michael Raspoli.
Odlično.
Potem pa smo končno našli Jima.
Poklicali so me.
David Chase se je hotel dobiti ob pol devetih zjutraj.
Že misel, da bova šla na zajtrk,
me je odbijala. Ne vem, zakaj.
Zabavala sva se. Smejala sva se najinima družinama in materama.
Potem sem šel na avdicijo.
Sredi prve avdicije sem se ustavil in rekel: "To je zanič.
Tako ni prav.
Če hočete, da se vrnem, bom prišel in naredil drugače."
Odšel je sredi prve avdicije. Odkorakal je.
Obnašal se je kot Van Morrison.
"Za en drek. Tako ni prav." Šel je.
Zdel se nam je odličen.
Direktorji kastinga so mu naročili, naj pride k meni domov.
Prebral je prizor in zgodilo se je.
Naj vam nekaj povem.
Danes že vsi hodijo k psihiatrom in svetovalcem.
V pogovornih oddajah govorijo o svojih težavah.
Kaj pa Gary Cooper, močan, molčeč tip?
Bil je pravi Američan.
Ni razmišljal o svojih čustvih, samo naredil je, kar je moral.
Če bi Gary Cooper spregovoril o svojih čustvih,
ga ne bi mogli več utišati.
Disfunkcija to, disfunkcija ono.
Jebeš disfunkcijo.
Ko je Jim opravil, je bilo očitno.
Bil je Tony.
Veš, včasih...
... je življenje lepo.
Življenje je pogosto lepo.
Pravi regaleali, na primer.
Vse vloge so bile zasedene, samo Carmele še nismo imeli.
Carmela.
Nekaj moram priznati.
Edie je opravila avdicijo tik pred snemanjem.
Kaj delaš?
Pripravljam se, da ti bom zlila vino v klinčev obraz.
Vedno zganjaš cirkus.
Priznaj že, prosim. Opravi s tem.
Odigrala je prizor iz pilotne epizode,
v kateri ji pove, da jemlje prozac.
Prozac jemljem.
Mojbog.
K psihiatru hodim.
Mojbog, zdi se mi odlično.
Zares čudovito. Kako pogumno.
- Pomislil sem: "To je to." - Zares čudovito.
Kot da sem bil prej Hannibal Lecter.
Zdi se mi super.
Psihologija ne naslovi duše, tisto je nekaj drugega,
je pa začetek. Vsaj nekaj. Utihnila bom.
Utihnila bom.
Vedela sem, kdo je ta ženska. Bila sem prepričana, da ne bom izbrana,
saj so me dotedanje izkušnje naučile,
da morajo tisti, ki igrajo Američane italijanskega rodu,
ustrezati določenim standardom.
Zdelo se mi je, da so druge ženske ustreznejše
in pogosteje dobijo tovrstne vloge.
Vseeno sem šla na avdicijo
in že naslednji dan so mi sporočili: "Vloga je vaša."
Pomislila sem, da gre za prenagljeno produkcijo.
Najdeš igralce in snemaš.
Znak.
Bo kdo rekel "akcija" ali kaj?
Akcija.
Babica, tu je precej fino.
Kaj se dogaja tam zadaj?
Zelo dobro.
Si poklical tipa glede Tribeca Towers?
DAVID CHASE: Počakaj, da ti dam znak.
Akcija.
Dekleti, za zajtrk samo brusnični sok ni dovolj.
Rez. Dobro.
DAVID CHASE: Akcija.
Kako je že ime kraja?
Zaboga.
Akcija!
Glej.
Bi kdo sladoled?
DAVID CHASE: Stavek.
Si poklical tipa glede Triboro Towers in pogodbe o odvozu?
Rez! Dajmo še enkrat.
Je že na začetku rekel, da hoče režirati?
Bila je naslednja velika odločitev.
Nismo prav dobro vedeli, kaj počnemo,
zato nismo želeli, da bi kdor koli imel tolikšen vpliv.
Že tako je bil ustvarjalec serije, scenarist, producent.
Če bi še režiral, bi povsem uveljavil svojo vizijo.
Ko je David pripovedoval, je bilo jasno,
da zgodba živi v njegovem srcu, duši in glavi,
da smo rekli, da pač moramo.
Pa naj režira.
Akcija.
Vsako leto se na ta dan, odkar si bila majčkena,
mama in Meadow lepo uredita in gresta v hotel Plaza na čaj...
V prizoru Carmela pride po hčer, da bi jo peljala v hotel Plaza.
Preveč domačih nalog imam.
Meadow, to je najin običaj.
Vedno se tako zabavava.
Če povem po pravici, se mi zdi butasto že od osmega leta.
Zraven grem, ker je tebi všeč.
Spomnim se, da je David režiral tisti prizor na način...
Rez.
... da sem dojela, kako osebna je zanj ta zgodba.
Govori o nečem, kar se je res zgodilo...
Akcija.
...ali o nečem, kar je zares doživljal z ženo in s hčerjo.
Spomnim se misli: "Ni samo režiser.
Zanj je to osebno."
Bi mi rada kaj povedala?
Mama, veš, koliko mi pomeni, da grem smučat v Aspen?
Misliš, da bom šla vsako leto,
tako kot na bedno čajanko v hotel Plaza?
- Adijo. - Zapri vrata, prosim.
Rez.
- Rez. - Dobro.
Ste bili živčni pred režijo pilotne epizode,
ker ste imeli priložnost, da postanete režiser?
Ja, seveda sem bil živčen.
Že pred tem sem režiral, a bil sem zelo živčen.
Zelo sem se zanašal na Alika Sakharova, direktorja fotografije.
Spomnim se prvega ali drugega tedna priprav na pilotno epizodo.
David je vstopil v pisarno, dal noge na mizo
in se mrko zazrl skozi okno.
DIREKTOR FOTOGRAFIJE
Vprašal sem: "Dave, kaj je?"
"Ne vem, kdo bo gledal to sranje."
Dober scenarij je, stari. Res dober scenarij.
Dobro se spomnim, da je rekel,
da nočemo ustvariti še enega televizijskega projekta.
Rekel je: "Prekršimo vsa pravila."
Nisem hotel televizijskega sloga.
Najbolj dolgočasna stvar na svetu.
Navadno imaš glavni posnetek, dva posnetka čez ramo in dva od blizu.
V bistvu raztreščiš prizor na kosce.
Prav nič filmsko.
Pogovarjala sva se o Bertolucciju, na dolgo sva razpredala o Coppoli,
sploh o Botru, pa tudi o Martinu Scorseseju.
Govorila sva o Polanskem.
NE PRIBLIŽUJTE SE NI PREHODA
Film Kitajska četrt je posnet na način,
ki je zelo zelo blizu tistemu, kar smo imeli v mislih za Sopranove.
Prizor, v katerem Jake Gittes zapelje skozi nasad pomaranč.
Stoj!
Služil je kot vzorec za prizor,
v katerem Tony in Chris lovita tipa pred poslovno zgradbo.
Pezde!
Tony, počakaj!
Potem sem rekel: "Hočem posneti notranjost."
Uslužbenca sta bila priča dogajanju.
Skočila sta.
Ljudje so spraševali, kakšen smisel ima to.
Izpadlo je res dobro.
Sledi prizor, posnet z ročno kamero.
Tony stopi iz avta in se s pestmi spravi na tipa.
- Si v redu? - Zlomljeno nogo imam.
Kitajska četrt je očiten zgled.
Ti bom že pokazal, pezde!
Kje je moj kurčev denar?
- Rez. - Jaz sem kriv.
- Nisem počakal. - Dajmo še enkrat.
Ko snemaš TV-serijo, si prizori sledijo eden za drugim.
Zelo hitro se moraš pripraviti.
V enem prizoru se pogovarjaš s svojim sinom,
v naslednjem nekoga pretepaš,
v naslednjem pa se ljubiš s svojo ženo.
Tekom dneva se čustva kar naprej spreminjajo.
Zelo hitro se moraš prilagajati.
O čem pa govoriš? Premlela sva to.
G. Soprano?
Z Lorraine in Jimom smo pred snemanjem vadili tri dni.
Poslušajte. Sranje se bo že uredilo.
Samo trenutek.
Spraševal se je, kako se človek vede pri psihiatru.
Marsičesa ni bil vajen.
Že v redu. Nič hudega. Jaz sem kriv.
Ne igram se. Jaz sem kriv. Nisem zbran.
Tega ne bi smel reči. Zdravo.
Imate osebne izkušnje s psihoanalizo?
Ja.
Torej ne gre samo za pretvarjanje.
Veste, kako je.
Bil sem v tistih prostorih, čeprav ne prav dolgo.
Veste pa, kako je biti tam.
Ja. Na začetku snemanja sicer nisem.
To me je privedlo naravnost tja.
- Vas je pripravilo do tega? - Vsekakor.
Ste samo raziskovali ali je šlo zares?
- Ne, šlo je zares. - Zares je šlo.
Bil je klic na pomoč. Kaj pravite?
Ja, seveda.
Zalijmo ga.
- Želiš robec? - Ne, jebeš to.
Zaradi tebe me obliva znoj, dohtarica.
Jim ni bil nikoli na terapiji.
Zabavno ga je bilo voditi, gnati
in na neki način upravljati z njim.
Zelo intimen trenutek.
Ja, zato mi je bilo všeč. Zato sem hotela igrati Melfijevo.
Zdelo se mi je, da je bil z mano bolj intimen kot s komer koli.
Bilo mi je všeč.
Zdaj.
To vam veliko pomeni.
Naj vam nekaj povem. Semester in pol sem hodil na kolidž,
zato razumem Freuda in koncept terapije.
V mojem svetu nič ne pomeni.
Bi lahko bil srečnejši? Ja. Za koga pa to ne velja?
Rez.
Akcija.
Jim je imel svoj način za prelevitev v Tonyja Soprana.
Razumel je lik.
V nekem prizoru Chris kuha mulo.
Tony pristopi in reče:
Dovolj tega sranja. Kaj ti je?
V scenariju sem napisal,
da Tony reče: "Hej."
Tako sem si predstavljal.
Ubil te bom, pizda.
Gandolfini ga je dvignil s stola.
Kar iznenada. Tega ni bilo v scenariju.
Rez. Kurčevo dobro.
Ko sem režiral, je po navadi rekel: "Pa naredi sam."
Akcija.
Naredil sem kaj butastega.
Ženi je pozneje rekel: "Ko smo snemali pilotno epizodo,
sem samo posnemal Davidovo vedenje."
Rez.
Spomnim se, da je Jimmy na začetku spraševal:
"Kako David ve toliko o meni?"
Mogoče sta bila vzgajana v podobni kulturi.
David je odraščal v New Jerseyju, Jimmy pa tudi.
Oba sta italijanskega rodu. Veliko je podobnosti.
Ujemalo se je. Vse se je nekako ujemalo.
David je odraščal v New Jerseyju.
Marsikaj prevzame iz resničnega življenja.
Ko se zdi, da nekaj ne bo delovalo, poskrbi, da deluje.
Ni bilo enostavno.
Bila je zelo nenavadna pilotna epizoda.
Povsem nekomercialna, če sem iskren.
Otroci, pridite sem! Poleteti hočejo!
Pridite, mladiči hočejo vzleteti!
Osnovna postavka.
Poglejte, vzleteti hočejo.
Jata rac pride v šefov bazen.
Race odletijo. Doživi živčni zlom.
Ste depresivni?
Odkar so race šle.
Bi rekel.
Race, ki so odletele, preden ste omedleli.
Pogovoriva se o njih.
To je zasnova uspešne serije?
Nihče ni pričakoval, da bo serija posneta.
Dr. Cosimano me je napotil v bolnišnico.
Opravil sem kup preiskav.
Pilotno epizodo so poskusno predvajali v štirih mestih.
V Connecticutu, Dallasu in še dveh. Pozabil sem.
Začuda so bili najbolj navdušeni v Connecticutu.
Kakšna jeba.
Seveda tam mrgoli Italijanov in...
- Je blizu New Jerseyja. - New Jerseyja, ja.
Ne moreš sprejeti takega darila od Tonyja Soprana.
- Niti slučajno. - Poslušaj, Charmaine.
Poskusno predvajanje naj bi pokazalo, da je Charmaine Bucco, Artiejeva žena,
moralni steber serije, zato naj bi se ji morali bolj posvetiti.
Vstopnice so bile zastonj.
Tony je vodja sindikata.
Arthur, prosim, odrasti že.
Se ti ne zdi niti malo sumljivo,
da zobarji pošljejo dona New Jerseyja
na luksuzno križarjenje z norveškim parnikom?
Daj no, Arthur.
Na ta račun je nekdo pošteno nastradal.
Kathy je bila odlična, a to ni bilo bistvo serije.
Trajalo je celo večnost.
Deset mesecev je trajalo, da ste prižgali zeleno luč.
Dolgo je trajalo, saj je šlo za velik preskok.
Gre za kupčijo, ki jo skleneš z ustvarjalcem serije.
V redu, rečeš, dali ti bomo na milijone dolarjev.
Več let bomo sodelovali
in skupaj nekaj ustvarili. Si vreden zaupanja?
Končno so pristali in moram reči,
da sem izjemno hvaležen.
- Ne boš me vtaknil v dom za ostarele. - Mama, ne poslušaš me.
Moja kariera je šla h koncu.
Končno sem nameraval opustiti televizijsko delo
in se posvetiti pisanju filmskih scenarijev.
Potem so se pojavili Sopranovi.
Kot bi bil sredi razburkanega oceana.
- Mama. - Anthony, sem pridejo ljudje umret.
Pristal sem na zapuščenem otoku, čudovitem otoku, posejanem s palmami.
Pomislil sem: "Moje življenje je rešeno."
Mojbog!
Naj nekdo pokliče zdravnika.
Pri Sopranovih so vam na HBO-ju rekli: "Daj si duška, stari."
Zaupajo vzgibu ustvarjalcev.
To je bilo nekaj neverjetnega.
Najbrž sem imel pravi koncept.
Sklenili so, da mi bodo zaupali.
Tistega jutra, ko sem padel skupaj, sem razmišljal.
Dobro je, da nekaj gradiš povsem od začetka.
Za to je že prepozno, vem.
Zadnje čase se mi dozdeva, da sem vse zamudil.
Najboljše je že mimo.
Mnogi Američani imajo tak občutek.
Razmišljam o svojem očetu. Nikoli ni dosegel toliko kot jaz.
V marsičem je bil na boljšem. Imel je svoje ljudi.
Imeli so svoja merila, svoj ponos.
Kaj pa imamo mi?
Ko sem pisal uvod pilotne epizode, sem govoril o Ameriki.
Zdelo se mi je, da gre vse na slabše.
Tu je vse na prodaj.
Vse je na prodaj.
Zdelo se mi je komično,
da so Američani postali materialistični in sebični do te mere,
da je šlo še mafijskemu šefu na bruhanje.
Zanima me, zakaj ne beležimo nobene rasti.
Kje je kurčev keš?
Bili naj bi zaslužkarji.
Vsak naj gre k svojim ljudem.
Kurčevo jih privijte, da bodo kaj zaslužili.
Sil, razloži mi.
Katera dva posla ne poznata recesije,
in to že od pamtiveka?
Nekateri vidiki šovbiznisa in naš posel.
Mafijska zgodba je pač mafijska zgodba.
V poslu obstaja korupcija. Kovanje dobička za vsako ceno.
- Kje je preostanek denarja? - Vsepovsod.
Gre za ameriški sen
in obenem ameriško moro.
Šlo je za denar in smrt.
- Obstaja nekakšna povezava. - Tako.
Daj mi svoj nakit.
Kapitalizem v najbolj surovi obliki.
Vejo, da nimava računov. Hočeš, da naju okradejo?
To smo gledali po televiziji,
ki je bila instrument v rokah kapitalizma.
- Novi dodge. - Camel.
- Jell-O. - Kodak.
Od samega začetka sem razmišljal:
"Že 50 let ustvarjamo TV-program."
Koruzni kosmiči z jagodami.
Ljudem nekaj prodajajo.
Vsakih 15 minut jim nekaj vsiljujejo.
Sranje. Sranje. Sranje. Sranje.
Povsem se navadiš.
Na zaslonu se pojavi obraz in nekaj pove.
To vpliva nate.
Šlo je samo za denar, denar, denar.
Zaračunati vam moram za srečanje, ki ste ga zamudili.
Prav, že v redu.
Prav. Izvolite. Tu imate.
Kot je bilo rečeno v seriji...
To je bistvo vsega, ne? Jebeni, kurčevi denar.
Izvolite.
Oglasov ni bilo več. Predvajali so nas na HBO-ju.
Fino, tam je.
Pred tem so me pri vseh mrežah spraševali:
"Kje bi radi snemali?"
"V New Jerseyju."
"Kako pa to?" "Zgodba sodi tja," sem rekel.
Rekli so: "Drago bo, pa ne vem, zakaj."
Pri HBO-ju so rekli:
"Piše, da se dogaja v New Jerseyju.
Snemali boste v New Jerseyju, ne?"
Pomislil sem: "Mojbog, v nebesih sem."
Res sem si rekel:
"Jebeš zadnjih 30 let, to je to."
Pod okriljem TV-mreže bi snemali v LA-ju.
Druga ekipa bi bila v Jerseyju.
Iskali bi ustrezne lokacije,
ki bi gledalcem pričarale občutek,
da so res v Jerseyju.
Snemali bomo v dežju.
Rad snemam v oblačnem vremenu, saj so barve nasičene in bogate.
Odločili smo se, da bomo iskali lokacije,
ki niso same sebi namen.
Iskali smo kraje s karakterjem,
ki pritičejo našim likom.
Potem samo prineseš kamero in snemaš.
Notranje prizore smo posneli v Queensu, zunanje pa...
Prepovedal sem snemanje zunanjih prizorov izven New Jerseyja,
saj sem prisegal na realizem.
New Jersey sem dobro poznal.
Meadowlands, na primer, združuje težko industrijo
in največjo urbano divjino na svetu.
Martyju Scorseseju serija ni všeč.
Rekel je: "Ne razumem. Samo drevje in to sranje."
Vse mafijske zgodbe so se odvijale na Manhattnu ali v Brooklynu.
BOTER, 1972 REŽIJA FRANCIS FORD COPPOLA
Vedel sem za mafijsko delovanje v New Jerseyju.
Mulci so imeli očete, ki so bili pobiralci stav in oderuhi.
Hiša Sopranovih je v mestu,
v katerega smo se preselili, ko sem bil v osmem razredu.
Bilo je veliko gozdov in ribnikov.
Nekega tipa je razneslo v lastni garaži.
Vžgal je avto in...
Vse to sem vedel in pomislil, da bo zares delovalo.
Videti je bilo povsem drugače.
Šlo je za drugačno kulturo.
Tony in Carmela sta bila predmestna človeka.
Piše, da ima pulpo.
- Rad imaš sok s pulpo. - Toliko že ne.
Všeč mi je tisti z nekaj pulpe.
- Kaj sem naredil, pizda? - Napisala ti bom seznam.
Nova igra.
Običajno družino ima in otroke.
Dobro. Dajmo, Mead. Tako.
Hči igra nogomet.
Kot neprebojni zid, punči!
Pridi sem.
Svojo ženo ima zelo rad.
Ona je steber družine.
Običajno življenje ima.
Dela kot mafijec. To je njegova služba.
Ni pošteno!
Ob tem ima še običajno družino,
ki povzroča vsaj toliko preglavic kot druga služba.
Ko izbirate projekte,
kateri so najpomembnejši dejavniki?
- Kaj je na prvem mestu? - Scenarij.
Ko so odobrili snemanje serije,
ste morali sestaviti scenaristično ekipo.
Je šlo za težaven proces,
ker ste morali sodelovati s skupino drugih piscev?
Ja in ne. Imel sem izkušnje. Vedel sem, kaj me čaka.
Tokrat je bilo drugače.
Sklenil sem, da nočem televizijskih scenarijev.
Mislil sem si: "Proste roke imamo. Dajmo si duška."
Pridružila sem se pri drugem delu, po pilotni epizodi.
Pripovedoval je o zasnovi sezone.
Zasnovo je imel vedno postavljeno, kaj več pa ne.
Zdaj v poslu delujejo filmski ustvarjalci,
zato jim moraš podrobno predstaviti petletni načrt.
Mi nismo vedeli ničesar.
Čisto na začetku je David rekel:
"Če ne bo delovalo, sem opravil."
Nočem se zameriti HBO-ju, a takrat so bili povsem na dnu.
Bili so kot slonje pokopališče.
Tudi oni niso vedeli, ali se bo obneslo.
Dali so nam povsem proste roke.
Bila je umetniška izkušnja. Takšen je bil občutek.
- Tišina, prosim. - Tišina.
Bilo je veliko trdega dela, veliko ur.
Delali smo dolge ure in bili na kraju snemanja.
Trajalo je od ranega jutra.
- Lepo te je videti. - 'Jutro.
Zamujate. Kje ste bili? Ste spali?
Ko si ob vračanju iz New Jerseyja zagledal stolpnice,
je bila ura tri zjutraj.
Mogoče si spal sedem ur in nato začel od začetka.
Ko si v tistih letih in delaš na tak način,
kaj drugega ti preostane?
Vsi smo delali tako, veste?
Bilo je neverjetno zabavno za vse nas.
Ja, ponosen sem.
To je še zdaj moj najljubši stavek iz serije.
-"Vidim, a ne verjamem." - Ne, moj najljubši stavek je...
900 Židov se je upiralo 15.000 rimskim vojakom.
"In kje so Rimljani zdaj?" Robin je napisala ta stavek.
Eden je pred tabo, pezde.
Odlično.
Odlično, res odlično.
Pa dajmo.
V četrti epizodi, ko smo iskali Chrisovo dekle,
smo ponovno poklicali Dreo de Matteo.
- Kje si parkirala? - Tam zadaj.
Ne grem tja čez.
Nihče mi ni sledil.
Saj ne moreš vedeti.
Ja, Tony Soprano se skriva na zadnjem sedežu.
- Preganjavica te daje. - Pripelji avto sem.
Že vem, pod krinko je.
To bi lahko bil on. Tony! Ali pa...
Vlogo je dobila, ker je pisalo: "Av!" Ona pa je rekla...
Avč!
- Pridi sem. - Izpusti me!
"Avč!" Točno tako. To je zadostovalo. Vloga je tvoja.
Odlično je bilo.
- Odlično. - Hvala.
Negovalka je rekla, da si se podelal v hlače.
- Je res? - Pojdi po avto.
Zadeve obvladam, ker prihajam iz Queensa.
To sem hotela pustiti za sabo,
a vsa dekleta, ki so živela v moji soseski,
so bila italijanskega rodu.
Govori tako. Ne zajebavaj se.
Vse mora imeti deset zlogov.
Res bom to naredila.
Vse po tvoji zaslugi.
Brez nohtov ni bilo naglasa.
Brez frizure in ličil sploh ni šlo.
Ne bi pozabila na delo in bila z mano?
Ja.
Naj bom ena od ženic kot Carmela Soprano,
dojim gručo pamžev
in preostanek življenja preživim v fitnesu,
sama s svojimi strijami?
Prav imaš.
Sestrična ima možgane, a za kaj jih uporablja?
Mož ji ne sme povedati niti tega, od kod mu denar.
Gre za način, kako je David zastavil zgodbo
in jo razvil v naslednjih epizodah.
Bila sem osupla.
Mami sem prek plačljivega telefona prebrala celoten scenarij.
Scenarij je bil objavljen,
a šele tik pred snemanjem.
Celotna ekipa ga je prebirala. Razumete?
Brali so. Zanimalo jih je.
Bilo jim je v zadovoljstvo in užitek.
Ko smo se vrnili in začeli s snemanjem prve sezone,
smo dobili naslednjih nekaj scenarijev in dojel sem,
da je delo zares genialno, kompleksno in zelo tvegano.
David vedno pravi,
da nas je televizija v preteklosti spravljala v dobro voljo.
Zakaj so serije o kifeljcih tako dobre?
Ker na koncu zlobnež pristane v zaporu.
Obstaja nekakšen red.
Obstaja pravica.
David je hotel nasprotno.
1. SEZONA, 5. DEL "KOLIDŽ"
Si član mafije?
Kaj?
Ali pa organiziranega kriminala.
Totalno sranje. Kje si to pobrala?
Oči, saj menda živim doma.
Policisti pridejo z nalogi,
ti hodiš ven ob treh zjutraj.
Dohtar Cusamano nima nikoli opravkov ob treh ponoči?
So Cusamanovi otroci med igro našli 50.000 dolarjev v južnoafriških zlatnikih
in avtomatsko pištolo kalibra .45?
Ukvarjam se s komunalo.
Vsak takoj pomisli, da si mafijec.
Stereotip je prav žaljiv.
Nočem, da ga podžigaš.
Prav.
Mafije sploh ni.
Po ogledu petega dela so pri HBO-ju rekli:
"Ustvaril si enega najbolj dinamičnih likov v televizijski zgodovini,
zdaj pa boš vse pokvaril."
Kaj, pizda?
Zdi se mi, da sem videl Fabiana Petrulia.
- Osveži mi spomin. - Je izpred tvojega časa?
Pred 10 leti je šel na drugo stran, ko so ga zašili pri prodaji heroina.
Pezde je zašil kup ljudi.
Tudi veliko naših.
Šel je v program za zaščito prič,
a so ga nagnali.
Tvoj vojak sem, Antonio.
Moja dolžnost je, kot vedno govoriva.
V tem primeru je odločitev moja.
Sam sem odgovoren.
Jimmy pošilja pozdrave iz pekla, pizdun!
OZRAČJE JE NAPETO.
Pri branju scenarija sem to omenil.
PETER IZBULJI OČI. ZAČNE SE ZVIJATI IN BRCATI.
Odgovorili so mi, da si bom premislil, ko bom videl prizor.
- Dobro jutro, podgana. - Kdo si? Kaj je zdaj to?
Ne spravljaj me v smeh. Pizdun zajebani!
- Teddy, pogovoriva se. - Tony sem, pizdun.
Veš, v kakšnem zosu si? Prelomil si dano besedo.
Ko sem videl prizor,
me je še bolj vznemiril kot sam scenarij.
Prosim, Tony, rotim te.
Jimmy pošilja pozdrave iz pekla, pizdun.
Chris je rekel, da je prizor naravnost grozljiv
in bo vse pokvaril, ker ga bodo ljudje zasovražili.
Je zločinec in morilec lahko osrednji lik?
Je osrednji lik lahko antijunak? O tem smo veliko razpravljali.
Ugovarjal sem, ker sem menil, da gledalci ne bodo marali Tonyja,
da si tega še nismo prislužili.
Bila je šele peta epizoda.
Rekel sem: "Chris, razmisli."
Kako je šlo?
Razmerje med moškimi in ženskami je 48 proti 52. Krasno.
V Mainu zagleda izdajalca.
Je vodja mafijske združbe.
Če tipa ne ubije,
bodo ljudje izgubili vero ali zanimanje zanj.
Če Tony ne ubije tega tipa,
je navaden drekač in tudi serija je navaden drek.
Rekel sem si, da zveni smiselno.
Davidu sem rekel: "Težava je, da je bil tip baraba."
"Poskrbimo, da bo Tonyjevo dejanje bolj upravičeno."
David je žrtev prikazal malo drugače.
Postal je bolj zlovešč lik, kot je bil na začetku.
Na koncu smo rekli sledeče:
"S Chrisom nisva ne scenarista ne režiserja."
Na koncu je pač tako,
da ko se z ustvarjalcem znajdeš v slepi ulici,
mu moraš slediti.
Boljše.
Dali so nam povsem proste roke. Privoščili smo si čudaške stvari.
- Vau, Junior. - Kakšen vau?
Ena od epizod govori o Dominicu.
Stric je šel do nosu.
Rad zadovoljuje ženske tam spodaj.
Sem se zmotil? Hotel sem reči, da je v zosu.
Možak ima 65 let. Celotna epizoda govori o tem.
Med branjem sem si rekel: "Ne bo šlo."
Kaj tako zaudarja?
Pa je šlo.
- Sta šla na suši? - O čem govori, jebenti?
Ne vem.
Mislil sem, da imaš rad bakalar, stric June.
Zakaj ješ suši?
Preveč otresaš gobec, veš?
Južno od meje, dol proti Mehiki...
Malo bolj v desno. Hvala.
Prvo sezono smo posneli poleti leta '98.
Predvajati so jo začeli januarja '99.
Nam se je zdela odlična.
Zdela se nam je zelo posebna, a nismo vedeli, če bo privabila gledalce.
- Mike, kako se pišete? - Imperioli.
To je bilo veliko vprašanje. Bodo ljudje to gledali?
- Saj veste, nasilje... - Zahrbten pezde!
... prostaškost, golota.
- Marone. - Čas je za kopel.
Sodi to na televizijo?
Mislil sem, da bo trajalo osem ali deset delov,
da se bodo ljudje navadili, saj je bilo tako posebno.
Zares posebno, razumete?
GLEDALCI OKUPIRALI HBO ZARADI SOPRANOVIH
Po dveh ali treh tednih je bila uspešnica.
Že od začetka so bile kritike noro dobre.
The Times je napisal, da je najboljše popkulturno delo v 20. stoletju.
Bilo je tako.
PRELOMNA MOJSTROVINA Z IZJEMNIM SCENARIJEM
Pretiranim hvalnicam je sledil skeč v oddaji Saturday Night Live.
V časniku San Francisco Examiner piše: "Sopranovi so tako dobri,
da si med predvajanjem ne upam odvrniti pogleda,
saj bi lahko izginili, jaz pa bi se moral ubiti."
The Chicago Tribune napoveduje, da bodo Sopranovi nadomestili kisik
in postali tisto, kar nas ohranja pri življenju."
The Houston Chronicle pravi: V primerjavi z ustvarjalcem Sopranovih
je Michelangelo navaden bebec."
Vse kritike so bile izjemno pozitivne.
Izjema je bil tip iz Miamija.
MAFIJEC SREDNJIH LET JE SLAB TEMELJ ZA SERIJO
Nek drug kritik je rekel: "Ne vemo, kje je.
Je nekje v Miamiju." Nekaj takega.
Živeli!
Serija je bila zelo priljubljena. Najboljše je bilo,
da so se ljudje zabavali ob pici in gledanju serije.
Ljudje so jedli italijansko hrano, pili italijansko vino
in gledali v krogu svojih družin...
Ob misli na to še zdaj dobim cmok v grlu.
Vsak nedeljski večer je bil namenjen Sopranovim.
"Vsi jezik za zobe."
Ob mocareli in pršutu bomo gledali serijo.
Uspelo nam je nekaj izjemnega.
Kemija med igralci, pisci, ustvarjalci.
Dajmo, dajmo, hitro noter.
- Glej, da je odprto. - Pusti dežnik.
Artie, hvalabogu.
Sopranovi so spremenili televizijo.
Kako gre, Tone?
Ljudje so spoznali: "Lahko si privoščiš zahtevno vsebino."
Samo poglej zatrapanega palčka.
Lahko premikaš meje.
Jebela, Artie, rešil si nas.
Čudovito, Artie. Hvala.
Na novo smo definirali, kaj ljudje hočejo gledati.
Jebenti.
- Hej! - Hej!
Ti si rekla "jebela".
Čakaj malo.
Rad bi nazdravil.
Na svojo družino.
Kmalu bosta imela svojo družino.
Če bosta imela srečo, se bosta spominjala drobnih trenutkov,
kakršen je ta.
Lepih trenutkov.
Na zdravje.
Prva sezona je sprožila vse skupaj.
David je bil pod velikanskim pritiskom.
Letvico je postavil zelo visoko.
Vsako leto jo je treba preseči.
To je bil šele začetek.
SE NADALJUJE...
Prevod: Martin Mikuletič