MAFIOZO: DAVID CHASE I SOPRANOSI
Imate fotografiju?
Ludilo Sopranosa ovdje je dosegnulo vrhunac prošlog srpnja...
22. SRPNJA 2000.
...kad se 14 000 mafijaških pretendenata prijavilo na otvoreni casting serije
u vrlo neglamuroznom Harrisonu u New Jerseyju.
Procjenjuje se da je ovdje od 10 do 25 000 ljudi.
To je bilo nakon prve sezone.
Red je bio do autoceste...
DAVID CHASE KREATOR SOPRANOSA
...i bilo je smiješno.
- Idemo dalje, ljudi. - Dame, istupite.
Pročulo se da samo trebaju doći u Jersey s fotografijom veličine 20 X 25 cm.
Tu su policajci, vatrogasci, učitelji. Tko ne bi htio novac i slavu?
Reći ću vam jedno. Ja sam savršen za ovu ulogu u Sopranosima.
Nema većeg Talijana od mene. Takvih kao ja više nema.
Prijatelj i ja smo se sredili,
a ispred nas je 482 000 ljudi.
Sad ne znam imamo li šanse.
Gospodine, dođite ovamo ako želite...
Napustite prostor!
Ako ne napustite ovaj prostor, bit ćete podložni uhićenju.
Policija Harrisona zatvorila je audiciju zbog javne sigurnosti.
Gotovo je, gotovo.
Većina je zato samo trebala ubaciti fotografiju u kutiju i držati palčeve.
U toj smo grupi pronašli Ginny Sack.
Išla je u moju srednju školu nakon mene.
Bila je kozmetičarka, nikad nije glumila.
Koji je ovo vrag?
Zavrtjelo mi se. Pao mi je šećer.
A voćna salata?
Ti si trebao prestati pušiti, a nisi!
Nikotin izaziva ovisnost!
Što ti je? Zašto vičeš na mene?
Nikad ne biste posumnjali da nije glumica.
Znam da sam se udebljala posljednjih godina.
Vidim druge supruge i kako ih muškarci gledaju.
Zar te ja ne gledam tako?
Zar nisam uvijek?
Volim te.
Nakon nekog vremena
shvatio sam da se publika dijeli
na dvije različite grupe.
Jedna je htjela dramsku seriju,
a druga se grupa zvala „Manje kokodakanja, više kokanja”.
Ton serije nije bio jednostavan
jer je bio naizmjence težak i lagan,
pa smo morali biti spremni za oba
u svakom trenutku.
Pa, veoma mi je važno
u mračno umiješati humor. Kad o tome razmišljam,
sjećam se kako kao dijete idem na prve pogrebe
i dok gledam svog djeda mrtvog u lijesu,
slušam sulude razgovore,
gluposti koje bi neka tetka govorila.
Mislio sam: „O čemu pričaš?
Tvoj otac leži ovdje u lijesu.”
To je utjecalo na mene kao pisca.
Vidi je ondje, Mariolina. Prva mi je drkala,
meni i Vincentu Maniscalcu u uličici iza trgovine piletinom.
Juniore.
Bože, što to govorim na karminama te jadne žene?
Idemo.
Zaista ne znam jesu li Sopranosi drama ili komedija.
Na primjer, Tony Sirico...
Ozbiljno je glumio gangstera,
ali humor je odjednom počeo izlaziti na površinu.
Jebemu mater!
Apsurd, što je bilo djelomično do njega.
- Molim vas! - Otrovni bršljan posvuda.
Rođen sam u Brooklynu. Odrastao sam na ulici.
Još imam cementa u cipeli.
Poznajem taj život
i znam mnogo ljudi koji tako žive.
Već osjećam svrbež.
Nije nosio šminku jer je išao u solarije.
Znate onu njegovu foliju za sunčanje?
To je zaista Tony. Tony je uvijek bio preplanuo.
Mislim da se moj lik ponaša kao ja.
Ali nemojte nikome reći.
Jasno ti je da će Caitlin završiti fakultet
tamo negdje 2027. godine?
Ako je na tebe, dotad neće završiti četvrti razred.
- Što radiš? - Ništa.
I rez! Odlično. Provjera, molim.
Tony Sirico bio je vrlo pedantan
i vrlo specifičan oko svog izgleda.
Nitko mu nije smio dirati kosu. Nijedan stilist nije mu smio dirati kosu.
SCENARIST / PRODUCENT
Objasnio mi je rutinu. Ustajao je u 3.00 ujutro, čitao svoj tekst
i češljao kosu. Onda bi našpricao zrak sprejem
da mu polako padne na kosu.
Napravio bi to nekoliko puta dok ne bude čvrsta.
Koji kurac radiš?
TREĆA SEZONA, 11. EPIZODA
- Misliš da kopamo? - Snimali smo tu epizodu.
Tako je, seronjo. Na posao.
Znam da je tlo tvrdo, ali upri malo sibirski.
Paulie i Christopher spremali su se ubiti tipa.
Odveli su ga u šumu, ali tip je pobjegao, a oni su se izgubili u šumi.
Samo malo.
Hodali smo ukrug. Kako je to jebeno moguće?
Kad u epizodi prvi put vidimo Paulieja...
Isprobajmo satenski finiš.
...savršeno je počešljan, na manikuri.
Oprostite.
Ideja je epizode da se sroza
na najgoru verziju sebe do kraja.
Jebena pizda!
Izgubio sam cipelu.
Sasvim je očajan.
Rekao sam Tonyju Siricu:
„To bi se zaista dogodilo s tvojom kosom.”
Rekao je: „Neću kvariti frizuru.”
Rekoh: „Tony, daj. Cijela je poanta u tome da budeš...
Paulie je sav sjeban.”
Rekao je: „Dobro.” I onda samo lagano... Rekoh: „Tony, daj.”
Rekao je: „Dobro, seronjo.” I onda si razbarušio kosu kao luđak.
Rekao sam: „Snimajte prije nego što se predomisli.”
To je jedini put da ćete vidjeti Tonyja Sirica
- s takvom kosom. - Imaš majoneze na bradi.
- Što? - Majoneze!
Kad je serija postala složenija, Denise i ja kupili smo kuću u Francuskoj
i išli onamo raditi, osmišljavati sljedeću sezonu.
Ona je uvijek radila u vrtu,
a ja bih ondje sjedio dok je ona obrezivala
i pričao joj te priče.
Njezin je utjecaj bio izuzetan.
Uvijek smo imali 13 epizoda.
Napravio bih 13 redaka.
Onda bih radio retke s likovima. Primjerice „Tony”.
Što Tony radi u prvoj epizodi? Što Tony radi u drugoj epizodi?
Što se događa? Ondje je bila radnja.
Onda bih dodao Carmelu. Što Carmela radi?
Imala je svoju sezonu.
Chris. Svi su imali svoje sezone.
Neki su imali dvije ili tri. Tony bi imao dva ili tri retka
o tome što mu se događa u toj sezoni.
Onda bih se vratio i sve izložio scenaristima,
da znaju smjer sezone.
Onda bismo sjeli i rekli:
„Znam što piše o prvoj epizodi,
ali o čemu je zapravo riječ?”
Gradili smo dramu.
Ipak se sastanu u podrumu.
Sjedili bismo i srali kao ti i ja sada...
- Jasno. - Cijeli dan.
Razgovarali bismo o tome i srali, srali, srali.
Iz toga izađe mnogo dobroga.
Kao kad sjediš s prijateljima
i pričaš o tome što ste sinoć radili.
To bi se pretvorilo u priču ili „Jednom mi se dogodilo ovo ili ono”...
Katkad bi to David potaknuo. Rekao bi:
„Što je najgore što ste nekome napravili u vezi?”
Tony, samo mi reci. Zašto te ne mogu više vidjeti?
- Jer jebeš Ralpha. - Odjednom imaš morala?
Nemam morala, ali imam pravila.
Samo bismo pričali priče i bilo je vrlo ljekovito.
I bili smo zajedno godinama.
U toj smo prostoriji proživjeli razvode,
rođenja djece, smrti roditelja,
mnogo životnih promjena.
Glumac je instrument prenošenja ideja.
Tijekom sljedećeg...
Ispričao sam kako sam, kad sam počeo pisati,
- išao na satove glume. - Ovo je Gluma za scenariste?
To je bio dio prve epizode koju sam ikada napisao.
Pomozi mi, tatice!
Tata, pomozi mi! Tatice.
Možeš se osloniti na mene. Vjerovati mi.
Ispričao sam im priču o svom posjetu vidovnjaku.
To je postala priča o Pauliejevom posjetu vidovnjaku.
- Charles Pagano. - Kako to znaš, jebote?
Kaže da vam je bio prvi, ali osjećam mnogo više.
- Hej! - Onaj se smije.
Otrovni bršljan?
Pita svrbi li još.
Nemoj me zajebavati. S kim si razgovarao?
Sve moje priče...
SCENARIST / PRODUCENT
...izravno su preuzete iz mog osobnog iskustva
i gledanja i slušanja i promatranja.
- Grady Court 26. - 26, dobro.
U ovoj sam zgradi odrastao.
Ovdje je moj slavni stan, 107.
Odrastao sam u socijalnim stanovima Maverick u East Bostonu.
Krali smo
i radili svašta da zaradimo kao klinci.
A kad sam navršio 13 ili 14 godina,
zalazio sam u lokalni društveni klub
s gangsterima iz susjedstva.
Ako ću dobiti pozivnicu na ples,
nadam se da će je federalci brzo poslati.
„Mali, učini mi uslugu i pometi pod.”
I radio sam na kartaškim igrama.
- Da, pratim. - Četiristo za tebe.
Bio sam s tim tipovima iza zatvorenih vrata.
Ne gledaj pod, Bobby. Gledaj mene.
Kad smo bili u prostoriji
i osmišljavali likove poput Bobbyja Baccale...
Plijen pripada pobjedniku.
Odjebi odavde prije nego što ti zabijem tu knjigu citata u debelo dupe!
...ili Richieja Aprilea...
Mnogo sam meditirao o tome na zahodu.
O čemu?
Da ne vjeruješ kako jasno sve vidiš.
- Meditiraš li ti? - Ja da meditiram?
- ...Beansieja. - Jesi li lud?
Ne koliko sam bio.
Ali još dovoljno lud da izbijem oko.
Što je ovo, Rich?
Tu sam mogao pridonijeti zbog svojih iskustava
s tim mafijašima.
Ulizivanje Tonyju Sopranu veoma ti je godilo.
To vidite u nekom poput ujaka Juniora,
Tonyja ili Paulieja Walnutsa.
To su sitničavi, grozni ljudi.
Zato smo bili slobodni govoriti o bilo čemu.
Znali smo da je to posao scenarista,
da pišemo o lošim ljudima, da loši ljudi čine loše stvari
i da moramo doprijeti do toga u sebi.
SCENARISTICA / PRODUCENTICA
Izrekli smo svašta što se danas ne bi odobravalo.
Mogli su nas optužiti za rasizam ili seksizam.
Svaki izam.
Neko smo vrijeme htjeli zaposliti asistenta...
ali shvatili smo da ne možemo.
Ako je nosila kupaći kostim... Ti to ozbiljno?
Ona ostaje na vratima, a kad on krene, ona zove...
Kako ste prešli od člana glumačke postave
do scenarista?
Nisam počeo pisati na seriji
da bih svom liku dao sočan materijal.
To je bilo zato što sam zaista volio sve likove.
Zaljubio sam se u sve njih.
Od Davida sam naučio
da su važni specifičnost i detalji.
- Sve je bilo isplanirano. - Ova se scena mora zahuktati...
U jednom trenutku u procesu
David bi ustao i otišao na kauč,
legao i zaspao,
a mi smo nastavili govoriti.
Ali nije zaista spavao. Zatvorio bi oči i razmišljao.
Ne bih više mogao govoriti i legao bih sam na kauč.
Oni bi nastavili govoriti. I napokon bih nešto postigao.
Onda bi ustao, soba bi utihnula,
i podigao bi marker i prišao ploči
i ispisao cijelu priču u 12 točaka.
David je počeo ispisivati ploču.
Tri goleme ploče.
Poludio je i ispunio cijelu ploču.
Svi smo govorili: „Da, ovo je sjajno."
Dodavali smo i završili priču.
Kad smo se vratili s ručka, on je gledao ploču.
Rekao je: „Ovo je užas.” Sve je izbrisao.
Satima smo radili na tome.
Svake godine govorio bih: „Upamtite, prvih ćemo pet ideja izbaciti.
Nemojte ih ni spominjati. Sa šestom idejom možda...”
- To uključuje mene. - Jasno.
„O tome ćemo razgovarati.
Sve smo drugo već vidjeli. Nije dobro.”
TREĆA SEZONA, 4. EPIZODA
A govorimo o važnim stvarima. O životu, smrti, ljubavi, nasilju.
Šuti. Ne okreći se.
Još sam ponosna što nikad nismo ubacili nasilje
nasilja radi.
- Ne bih rekla... - Odgovaralo je likovima.
Da, smatrala sam da je zasluženo.
Mislim da nitko od nas nije nasilje olako shvaćao.
Nikad nismo rekli: „Moramo pokazati ovo krvoproliće.”
Zapravo je bilo obratno.
- Dat ću ti sav novac! - Šuti!
- Ne, ne! - Šuti! Šuti.
- Ne, molim te! - Skini gaće.
Ne, prestani!
Molim te, prestani!
- Ne! - Jebena kujo.
Ne!
Prestani!
Melfino je silovanje bilo vrlo nasilno
i bilo je to potresno gledati,
ali njezin izbor da kaže ili ne kaže Tonyju
učinkovitiji je jer ste vidjeli što joj se dogodilo.
Pustili su ga?
Netko je nakratko izgubio dokaze.
Ne znam kako su idioti zajebali.
Jesu li ga pustili do suđenja?
Jer mogu ga identificirati.
Nešto je u zakonu. Moraju ga pustiti.
- Nemoguće. - Rekao sam ti sve što je on meni.
ZAPOSLENIK MJESECA
Taj pizdunski „Zaposlenik mjeseca” opet je na slobodi.
Tko će ga zaustaviti? Ti?
Koga da pustim na tog kujinog sina
da ga razdere?
Što je bilo?
Hej, daj. Što sam napravio?
Daj.
Čitala sam scenarij i nisam ga dovršila.
Nazvala sam Davida. Pitala sam ga: „Zašto?
Zašto bi joj naudio?
Ona jedina pokušava zadržati...
osjećaj za pravdu,
razum.
Zašto je zlostavljaš?
Ne mogu ga niti dovršiti koliko sam uzrujana.”
„Možeš li ga samo pročitati do kraja, Lorraine?”
Rekla sam: „Dobro.” A onda...
Što je?
Želiš nešto reći?
Ne.
Kad kaže „ne”,
odjednom sam shvatila.
Ona je na raskrižju i mora odabrati.
Recimo to ovako.
Znala je, ako mu kaže za silovanje...
da je sve gotovo.
Nije se školovala 15 godina
da postane gangster.
Čak su i najnasilnije epizode
sadržavale ljepotu.
Kao ona u kojoj je ubijena striptizeta.
TREĆA SEZONA, 6. EPIZODA
Govori o Meadow na fakultetu...
Imaš li kondom?
...i o mladoj djevojci koja bi mogla biti isto godište.
Serija je uvijek šokirala.
Sad se dobro osjećaš? Osjećaš se kao muško?
Pomicali smo granice pa je ljudima bilo nelagodno.
Pardon, ali bez upozorenja o sadržaju.
Htjeli smo iznenaditi ljude
i pobuditi osjećaje koji su možda nelagodni
i s kojima se moraju naučiti nositi.
To je, prijatelju moj, život.
Nećete dobiti upozorenje kad se dogode strahote.
Ralphie nasmrt pretuče striptizetu.
Morali ste vidjeti kakva je on odvratna osoba
kako biste shvatili da su to tipovi za koje navijate.
Pogledaj se sad.
Bilo je zanimljivo, publika se katkad uljuljala u osjećaj
da su to veliki zabavni mede s kojima mogu čavrljati
preko ograde dvorišta. I to je istina, sve dok im ne dugujete novac.
Onda više nisu smiješni.
Katkad bismo podsjetili ljude:
- ovakav je Tony Soprano zaista. - Gotov si?
Hvala, T.
Jer je to sranje bez šećera
posljednje piće koje ćeš popiti.
Kunem se Bogom! Mamice! Molim te, Tony!
Rekao sam scenaristima: „Slušajte, on je ubojica,
on je ženskar, on je gad...
U mnogo pogleda on je budala.”
Možda tebi to ludo zvuči.
„No uvijek mora biti najpametniji u prostoriji.”
Što sam stariji, sve me manje toga čudi.
„Nije uvijek zabavan.
On je loš tip, iznimno nasilna osoba.”
Hoćeš kave?
Ne.
A ja sam uvijek mislio, ako negdje nedostaje realnosti,
to je u činjenici da razmišlja više nego što bi u stvarnosti.
Tony previše razmišlja, previše je zabrinut.
Ali događalo mu se nešto što nije mogao kontrolirati.
Napadaji panike. Da nije bilo napadaja panike,
ne bi otišao psihijatru.
Nemam vremena za te jebene napadaje.
Mjesecima je bilo dobro.
Ali nije si mogao priuštiti da se raspadne pred svojom ekipom.
A očito se mnogo toga skrivalo ispod površine.
Bio je vrlo depresivan, a nije to znao niti razumio.
Imao je mnogo strahova kojih nije bio svjestan.
Smeta li vas katkad način na koji zarađujete za život?
Da.
Moram biti tužni klaun, smijati se izvana
i plakati iznutra.
Iscrpljuje me i sam razgovor o tome.
Imam osjećaj, a bio sam na mnogo psihoterapije,
da vas psihijatar nikad ne poziva na red.
A to me uvijek malo smetalo.
Zar je sve što radim...
Ako shvatite kakvi su mi roditelji,
- ne možete me kriviti? - Halo?
Teoretski bi vas terapija trebala pretvoriti u bolju osobu.
- Da čujem. - A njega je pretvorila u boljeg mafijaša.
Mogao je uzeti u obzir to što su drugi osjećali
na 20 ili 30 sekundi.
Samo želimo da razgovaraš s njim.
Ipak je tvoj ujak. Hajde.
Tako je.
Kao što smo rekli u seriji, kao što Livia kaže: „Psihijatrija...”
To je samo reketarstvo za Židove.
To bi moja majka rekla o psihijatriji.
Nisu o tome ništa znale.
„Melfi.”
Zato mi je bilo vrlo važno da ona bude Talijanka.
- Iz kojeg si dijela čizme, dušo? - Doktorica Melfi.
Očeva obitelj potječe iz Caserte.
Avellino.
Mojoj bi mami bilo drago da se mi spetljamo.
I nisam htio previše navaljivati
niti imati previše razumijevanja.
Što je to svakoj ženi, tvojoj majci,
supruzi i kćeri zajedničko?
Sve me gnjave.
Njezin se lik temelji na psihologinji kojoj sam tada išao.
Znam na što misliš. Sve su Talijanke. Pa što?
Možda je to što priznaješ meni zapravo namijenjeno njima.
Počeo sam shvaćati da sam si tako stvarao
novu majku.
To što ste radili na terapiji?
- S njom. - Da?
- Dobivao sam novu majku. - Molim?
A to je svakako Tony radio.
Stvorio si od mene sve što misliš da nedostaje
tvojoj supruzi i tvojoj majci.
Zvuči kao da sam neki mamin dečko.
Ja sam muškarac.
Kad već sjedimo u psihijatrijskom uredu
i analiziramo te tipove, on je trebao majku.
Mama?
Njegova je majka bila luđakinja.
- Znaš moj dobar nakit? - Koji ti je tata dao?
Da, neki su komadi ravno iz Cartierova izloga.
Sve sam dala tvojoj sestrični Josephine.
- Koji kurac? Dobar nakit? - Uvijek mu se divila.
Slični su, a iz toga proizlazi sukob.
Dala si jebenoj sestrični skupe prstenove za salvete,
a meni vibrirajuću fotelju?
Trudi se jer je Talijan i to mu je majka,
ali ona mu dobro zna dignuti živac
i stalno to radi.
Slušaj me sad, prije nego što ozbiljno naudiš sebi
ili nasljedstvu svoje unučadi. Odmah ćeš prestati živjeti sama.
- Ne idem u onaj dom. - Onda idem na sud
i dobit ću punomoć nad tobom
- i onamo te staviti. - Onda me sad ubij.
Hajde.
Nađi šunku, uzmi nož za meso i izbodi me.
Ovdje. Sad, molim te.
Manje bi me boljelo od toga što si upravo rekao.
Znam starije osobe koje su nadahnuće!
Livia je bila spoj, bilo to namjerno ili ne,
smatrao to David točnim ili ne,
- ali bila je zaista spoj. - Svi scenaristi na Sopranosima
imali smo jednake majke.
Imao sam grozan odnos s majkom.
Ovo opisuje moju mamu.
Ona je bila stijena naše obitelji.
Tata je umro u četvrtak, a u ponedjeljak mama se vratila na posao.
S petero djece. Bog je blagoslovio. Ali nismo imali dobar odnos.
Kad sam upao na NYU, nazvao sam mamu i rekao:
„Primili su me na Sveučilište New York.” Tad sam živio sam. Ona je rekla:
„Dajem ti šest mjeseci.” Rekao sam: „Dobro, hvala.”
Kad sam upisao pravo, zvao sam majku i rekao:
„Primili su me na pravo.”
Rekla je: „Opet neka tvoja luda ideja.”
Neke scene iz serije kopirao sam izravno
iz posjeta majci. Živjela je u domu za starije.
- Tko je? - Ja sam, mama.
Gospođa iz susjedne sobe stalno je otvarala vodu.
Evo opet.
To je izluđivalo moju majku.
Dosta je vode! Koliko vode treba?
Cijeli joj dan curi voda.
Voda, voda, voda.
Živim kraj vodonoše!
To nije izmišljeno.
Sve se temelji na događajima iz naših života.
Sve je počelo s Davidom i njegovim životom,
ali prepoznali smo slične probleme i slične događaje
koji su nas nasmijavali ili frustrirali.
Ako je to bio dobar spoj s Davidom i Tonyjem Sopranom,
ušlo je u seriju.
Kad sam imao osam ili devet godina,
otišli smo na odmor u Belmont u New Jerseyju.
Nekamo smo išli navečer. Silazili smo niz stepenice
i moj je otac pao i razderao hlače.
Mama se počela ludo smijati.
To je ta scena. Većina ljudi nije shvaćala.
„Čemu se smije? To je strašno.”
Tijekom prve sezone Nancy je rekla mojoj supruzi Denise:
„Je li to stvorenje koje glumim pokojno?”
Mislim da tvoja majka ima, u najmanju ruku,
ono što zovemo granični poremećaj ličnosti.
Za te ljude postoje samo njihove unutarnje fobije.
Stvarni svijet i stvarni ljudi izvan su toga.
Ti ljudi ne osjećaju ljubav ni suosjećanje.
U originalnom scenariju filma,
kao i u zadnjoj epizodi prve sezone,
Melfi mu se spremala reći da ga njegova majka želi ubiti.
Jebena poremećena kučko, govoriš o mojoj majci.
On onda ode u dom za starije,
uzme jastuk
i uguši je. Tako je bilo u filmu
i tako je trebalo biti u seriji.
Ali Nancy je imala rak i emfizem pluća.
Kraj joj se bližio i rekla je: „Davide, samo me pusti da radim.”
- Vaša je mama imala moždani udar. - To je promijenilo priču.
Moždani udar?
Jučerašnje vijesti s televizije jako su je uzrujale.
Iako me se ne tiče. Upravo se dogodilo. Bolničari su...
Imat ću lijep, dugačak i sretan život, što ne vrijedi za tebe.
- Dosta je bilo! - Da?
Samo je vozite.
Htio sam ti ugoditi, a ti si me dala ubiti?
Ne razumije vas.
Smješka se! Pogledajte joj lice!
Pogledajte joj lice! Smješka se!
- Idemo. - Pustite me!
Pa smo je pustili da radi.
Nisam uvijek bila savršena, ali davala sam sve od sebe.
I znam da se nikome od vas nije sviđalo
kad sam vam govorila što da radite.
Bebe su kao životinje. Ne razlikuju se od pasa.
Netko ih mora naučiti što je ispravno, a što loše.
OSMRTNICE - N. MARCHAND
Ali nije dugo poživjela.
Bila je divna.
Publika je obožavala Liviju. Osvojila ju je.
Čuo sam tisuću puta:
„Ista je moja baka! Ista je moja teta!”
A mislio sam da je moja majka, na kojoj se temeljila,
sasvim u svojoj kategoriji,
u nekom drugom svemiru.
Znao sam da ljudi imaju problema s majkom. Nisam bio sam u tome,
ali mislio sam da je moja majka bila iz nekog drugog svemira.
Sve se vrtjelo oko njezinih strahova, užasa i briga.
Ali onda nisam shvaćao...
Tek sam godinama poslije shvatio.
Živio sam u Kaliforniji i razgovarao s majkom na telefon.
To je bilo pri kraju njezina života. Razgovarali smo o mojem djedu.
Rekla je: „Kao teta Louise. Nije joj htio nauditi.”
Pitao sam: „Kako to misliš?”
Rekla je: „Pa udario ju je, ali nije htio.”
Pitao sam: „Kako ju je udario?”
Rekla je: „Pa da, udario ju je u vaginu.”
Rekao sam: „Molim?”
Rekla je: „Da, udario ju je u vaginu.”
Pitao sam što se dogodilo.
„Ma ne znam. Udavala se sljedeći dan,
pa je samo bio uzrujan.”
Pomislio sam,
ovo je... Sve je postalo jasnije.
Jer se sjećam kako je majka vrištala u snu:
„Tata, obuci hlače! Nemoj... Tata, obuci hlače!”
Nemam dokaza, ali on je bio loš tip,
kao i očev otac.
Ti neki tipovi iz južne Italije... Čovječe.
Došao sam u Hollywood snimati filmove
i slučajno skrenuo u televiziju
i u pisanje scenarija
zbog onoga što bih rekao da su moje slabosti.
Prvo, bojao sam se režirati, a drugi je faktor bio novac.
OBITELJ SOPRANO
Ali tijekom druge sezone moj filmski agent izveo me na ručak
i rekao mi:
„Želim da shvatiš da si sada brand.
Govorim ti to jer sada možeš snimati
sve filmove koje želiš.”
Mnogo bi ljudi smjesta dalo otkaz, zar ne?
A možda sam i trebao.
Ali toliko sam volio raditi na Sopranosima
da sam ostao.
Uvijek se govori o gradnji svijeta.
Što sam više radio na Sopranosima,
to sam manje mogao gledati bilo što drugo.
Nije mi imalo smisla.
Nije bilo u svijetu u kojem sam ja postojao.
Uz te likove i ja sam ondje živio.
- Samo su likovi važni. - Što je?
Priča proizlazi iz likova
u tom malom svijetu...
iznova i iznova.
Svaki je lik sklopio ugovor s đavlom.
Kako rekoh, riječ je o novcu i smrti, zar ne?
- Zašto se mi moramo riješiti tijela? - Sad ćeš me ispitivati?
Svi su sklopili ugovor s đavlom.
I imali smo problem nepodmirenog duga.
Mogu li vas zaustaviti?
Melfi je sklopila ugovor s đavlom.
Ne znam kamo ova priča vodi...
ali prvo prijeđimo nekoliko temeljnih etičkih pravila.
Ono što mi ovdje kažete spada u povjerljivost doktora i pacijenta,
osim ako bih bila...
Recimo da čujem da se dogodilo ubojstvo,
a ne kažem da bi se to dogodilo, ali ako mi pacijent dođe
i ispriča priču u kojoj će netko nastradati,
trebala bih to prijaviti policiji.
-„Bih li morala zvati policiju?” - Tehnički.
„Tehnički.”
Ne znam što se dogodilo momku.
Samo kažem.
- Nije li to ugovor s đavlom? - Evo.
Dobar je čovjek i dobar otac.
Kažete da je depresivan zločinac,
sklon nasilju i kronično nevjeran.
Je li to vaša definicija dobrog čovjeka?
Carmela je bila udana za đavla.
Udala se za njega i ostala s njim.
Možete sad otići
ili možete ostati i saslušati me.
Morate vjerovati svom prvom instinktu i razmisliti o tome da ga ostavite.
Nikad se nećete dobro osjećati.
Nikad nećete moći utišati osjećaje krivnje i srama
o kojima ste govorili, sve dok ste njegova suučesnica.
Ostaviti ga.
Uzmite samo djecu, ili ono što je ostalo od njih, i idite.
Svećenik je rekao da to pokušam riješiti s njim.
- Da mu pomognem da bude bolji. - I kako to ide?
Rekli su joj: „Uzmi djecu i odmah otiđi.”
Taj je stari psihijatar bio jedina osoba
koja je rekla istinu o tome u cijeloj seriji.
Tony...
Neću vam naplatiti jer ne primam krvavi novac.
- Sretan rođendan. - A ne možete ni vi.
Sad nikad ne možete reći...
da vas nisu upozorili.
„Živiš od njegovog krvavog novca.”
Tony, što si to napravio?
-„Uzmi svoju djecu i odmah odlazi.” - To je za tebe.
- O, Bože. - Imamo dobar tjedan.
- Ali nije to učinila. - Bože moj, kakav auto!
Vrlo je zanimljivo
s koliko bi poricanja netko kao ona morao živjeti.
I priče koje bi si morao pričati da to opravda.
Mislim da je ona znala za sve,
barem djelomično.
Ako je Tony đavao, ima li ugovor s đavlom?
On je očito sklopio svoj ugovor s đavlom. On je đavolji zastupnik,
ili kako god to želite nazvati.
Ali nije bio zadovoljan ugovorom, zar ne? To sam često osjećao.
Ljudi su govorili: „Trebalo ga je kazniti.”
Odgovarao sam im: „Taj je tip bio kažnjavan svaki dan.
Niste vidjeli koliko je jadan bio sve te godine?”
On se muči. Nema religiju.
Ne vjeruje u vladu.
G. Soprano je ljubazno pošao s nama.
Ne vjeruje ni u što osim u svoj kodeks časti.
Agent Harris sigurno je objasnio
kako želimo da nešto čujete.
A njegov kodeks časti odlazi kvragu.
Kakvi sastanci? S kim? Zaboga, Livia.
Sa svima. S Raymondom, Larryjem.
Trojica mojih kapoa postavili su majke na njegovo mjesto?
Ako je to istina, znaš što ja...
Zaboga, ja sam šef. Ako ništa ne poduzmem, bili rod ili ne...
Moram.
Sad si mrtav, šupčino.
Više mu ništa nije preostalo. Osvrće se i ne vidi...
To je traženje nešto što pola Amerike stalno radi.
Mogao je kupovati stvari i raditi što god, ali nije više imao svoje središte.
Uvijek pokušava napraviti ono što on smatra ispravnim,
a to na kraju svima uneredi život.
Uvijek pokušava napraviti ono ispravno, ali to nikad nije ispravno.
Kao kad je raznio prijateljev restoran da bi spriječio ubojstvo ondje.
Mislio je da radi nešto dobro, ali to je imalo posljedice
koje su svima uprskale život.
- Koji kurac radiš? - Pogledaj me u oči.
Reci mi da nisi taknuo moj lokal.
Serija je s vremenom postajala sve dublja.
Nisam ti spalio restoran.
A to je uglavnom bilo zbog Jima.
Kunem se majkom.
Jimmy je bio čaroban,
a ta se čarobnost nekako širila...
BIVŠI DIREKTOR HBO-A
...u krugovima na sve ostale,
uključujući ekipu, redatelje, scenariste i glumce.
Sasvim tiho.
Uvijek je bilo sjajno, od početka do samog kraja.
Idemo, pozadina! Akcija!
To je uvijek bilo poput igre s njim,
kao što se mala djeca igraju.
„Ti budi mama, ja ću biti tata.”
Bilo je tako jednostavno i bezbrižno.
Scena 22, osmi put. Od oznake A.
Akcija!
Hajde. Reci mi opet da zvučim kao tvoja supruga.
Hajde.
Dobro.
On bi se samo zajebavao.
Slao bi mi puse, skidao se.
Bio je potpuni luđak.
- U redu. - Čekaj malo.
Hajde, reci mi opet da zvučim kao tvoja supruga.
Ti, ja.
Bio je sjajan s tom ekipom. Nasmijavao ih je.
I dao je svim članovima ekipe 30 000 dolara.
Nakon velikih pregovora gdje se izborio
da mu HBO plati milijun dolara po epizodi?
Da.
Kad je Jim dobio ugovor, nitko nije niti znao da je to moguće.
Nismo niti znali da trebamo pregovarati.
Grozno se osjećao zbog toga.
Zato nas je jednog po jednog pozvao u svoju prikolicu
i svima dao ček na 30 000 dolara.
Molim?
Ja nisam dobila 30 000 dolara. U redu.
Ovdje bih trebala okrenuti kameru na vas.
Ne znam ništa o tome.
- Dao je novac ekipi? - Da.
Da, to zvuči kao nešto što bi napravio.
Imao je veliko srce i bio je vrlo drag.
Pobrinuo se za svoje prijatelje.
Bio je velikodušna osoba.
Mislio je da ih je HBO zajebao.
I htio je napraviti nešto da to ispravi, da pomogne.
Mislim da mu je bilo i malo žao
zbog dana kad se nije pojavio na poslu. Svi su bili spremni.
„Gdje je Jim?”
Svi smo mi tulumarili i jebeno se zabavljali.
Možda je bilo jutra
kad nam je svima bilo teško ustati iz kreveta.
Ne samo Jimu.
Osim što nas je to koštalo,
zabrinuli smo se za njega.
I na kraju je morao prihvatiti
kaznu od 100 000 dolara
- za svaki dan kad se nije pojavio. - Dobro, ovo je dodatno snimanje.
Jim nije znao ili nije očekivao
koliko je teško biti glavni lik u seriji.
Nisam imao pojma.
Ušetao sam s velikim osmijehom
i dobio šaku ravno u nos.
Rekoh: „Moram smisliti kako ću ovo izvesti.”
Nisam imao pojma kako se pripremati.
Počinjali smo u ponedjeljak ujutro, obično oko 5.30 ili 6 h,
ili čak ranije.
I snimali bismo 14 sati.
A pošto glumci dobivaju odmor od 12 sati,
sutradan bismo počeli u 8 h i radili do 22 h.
Sljedeći dan radili bismo od 10 h do ponoći.
Kad se vratite kući, morate upamtiti sedam, osam stranica
za četiri ili pet scena sljedeći dan.
Petkom uvečer možemo dulje raditi, pa smo ondje do 2 ili 3 ujutro.
Znali smo vidjeti izlazak sunca u subotu.
A onda u ponedjeljak ujutro sve počinje ispočetka.
Davao je otkaz svaki drugi dan.
Možda svaki dan.
Ali svaki drugi dan otišli bismo u bar.
I vodili bismo jedan te isti razgovor.
Napili bismo se. On bi rekao: „Gotov sam.
Ne mogu. Više se ne vraćam.”
A ja bih rekao: „Ovdje 100 ljudi ovisi o tebi.”
I onda bi rekao: „Dobro, u redu.”
Obično bi se vratio.
Ali nekoliko je puta nestao na nekoliko dana.
Bilo mu je previše.
I akcija!
Onda ću ti reći nešto što ti se neće svidjeti.
- Jebemu. Samo reži. - Rez.
Ta jebena scena!
Rekao je da mora ući u stanja svijesti koja su bila...
- destruktivna za njega. - Znaš što?
I bolna za njega.
TREĆA SEZONA, 12. EPIZODA
- Jebeno si luda. - Samo sam tražila ljubaznost.
Dođi ovamo.
Dobro me slušaj.
Nema više poziva, ničega. Kad me vidiš, prijeđi cestu.
Jer si opasna jebačina i ne želim te u svom životu.
Ne... Nemoj ići!
Zvat ću ti ženu!
Što si rekla?
Ići ću na Columbiju. Reći ću tvojoj kćeri za nas.
Nešto što koristim da se razljutim
jest nedostatak sna.
To vas strašno razljuti.
Spavam dva, tri sata dvije noći zaredom
prije vrlo nasilne scene.
I onda me ljuti svaka sitnica koju ljudi rade.
Slušaj me sad.
Ako priđeš mojoj supruzi ili obitelji, ubit ću te, jebote.
Shvaćaš? Ubit ću te, jebote!
Ubij me! Ubij me, šupče jedan.
Radim svakakva čudesa. Udaram glavom o stvari. Napravim što god moram.
Stavite si šiljasti kamen u cipelu
i cijeli dan hodajte s tim. Blesavo je, ali pali.
Bit ćete ljuti.
I polako su mi ta stanja dostupnija.
Ali ja moram biti sam.
Ne mogu puno čavrljati
prije nego što nešto moram napraviti.
Popijem šest šalica kave.
Ne preporučujem to nikome, ali to me razljuti.
Pokušat ću bilo što da dođem do tog stanja,
dokle god to nikome ne naudi.
Jebena vražja jebena kuja!
Dovraga, Tony!
Krenuli smo već, pa...
- Imamo je. - Super.
Pripremao bi se za scenu toliko udarajući unutrašnjost auta
da bi imao masnice na šaci. Morao bi si to raditi.
Kad je Jim ubio cinkaroša, jako si je ozlijedio ruke.
Užetom ili čime god.
Silno se trudio pružiti vjerodostojnost tom liku.
Ali ako ne pazite, na kraju to možete ponijeti kući.
A za glumca to nije uvijek dobra ideja.
Da, mislim da ga je to iscrpilo.
Kad ste rekli da mu je bilo teško,
a ja sam rekao da mi je to rekao,
u određenom sam smislu izigravao pametnjakovića
jer se očito u njegovom životu događalo i nešto drugo.
Imao je problema koji su sad općepoznati
i koji su se nastavljali.
Kako se oporavljate od takvog snimanja?
Pijem. Ne znam.
Napravili smo intervenciju za njega u mom stanu u New Yorku
kako bismo ga nagovorili
da ode na odvikavanje.
Dotad smo imali mnogo sukoba.
Priča je bila da pozivam Jimmyja k sebi
da raspravimo i riješimo te sukobe.
Došao je.
Imali smo probu dan prije ili tako nešto.
Svi su bili ondje, njegova sestra... Ušao je,
vidio kako svi ondje sjede i rekao: „Jebeš ovo.”
I samo je izašao. Svi su ga dozivali: „Jimmy, Jimmy.”
Okrenuo se i rekao mi: „Otpusti me.”
Onda je otišao.
TONY POKAZUJE PRST
GANDOLFINI NAPADA SVOG NAJVEĆEG OBOŽAVATELJA!
Jim je morao, kao i svi mi, riješiti svoje probleme.
A njegov se život drastično promijenio tijekom snimanja serije.
Opusti se, čovječe.
Odjebi od mene. Shvaćaš?
Da. Samo se opusti.
Razbit ću ti jebeno lice!
Od relativno nepoznatoga glumca
postao je golema zvijezda koju su svi poznavali.
I bilo mu je neobično
to uništenje privatnosti.
Bio je u središtu pozornosti kamo god je išao.
Nije se mogao izgubiti u gomili.
- Dosta. Djeca su sa mnom. - Maškare!
I bio je veoma različit od Tonyja.
Bio je vrlo opušten.
Nosio je birkenštokice i slušao Green Day i AC/DC.
GANDOLFINI SE IGRA SA PSIĆEM OBOŽAVATELJICE
- Pasmina? - Čivava i pomeranac.
Puno obožavatelja Tonyja Soprana smatra uzorom,
što je zastrašujuće u mnogo pogleda.
Vjerojatno je i on to osjećao,
da ljudi misle da je Tony Soprano, a nije.
On je stvarno dobar i vrlo kompliciran tip.
- James, želiš li što reći? - Mogli bismo reći...
Nisam siguran, ali možda je u njemu bilo više Tonyja
nego što je htio priznati. Možda mu je to predobro išlo.
- Mogu li ti nešto reći, Tony? - Ne pravi se da imam izbora.
Lani sam sanjala
i imala fantazije o njemu i bila zaljubljena u Furija.
Obratio ti se. Jadna ti!
Uz njega sam se osjećala važnom!
Pitala si neki dan što to ima Irinina sestrična, a da ti nemaš.
Razmislio sam o tome
jer je to jebeno dobro pitanje.
I seksi je, premda nema jednu nogu,
ali to nije to.
Mogao sam razgovarati s njom jer je imala što reći!
Ja sam ovdje! Imam što reći!
Osim „donesi stolce” i „jesi li potpisao zakladu”?
Ona je odrasla jebena žena koja je patila!
Bila je sama i morala se boriti i mučiti!
Za razliku od mene, je li?
Tko je ovo htio?
Tko je gunđao i zanovijetao na samu ideju
- da postanem agentica za nekretnine? - Slobodna da 20 jebenih godina sjediš
i petljaš s klimom i jebeno se žališ i jadikuješ
i meni jebeno žališ, žališ, žališ!
Svom svećeniku! Jebemu sve!
Ljudi su govorili da je serija postala mračnija. Pa, on je postao mračniji.
„Ja sam uskrsnuće
i ja sam život”, kaže Gospodin.
„Tko god vjeruje u mene, imat će život
i u smrti.”
19. LIPNJA 2013., 6 GODINA NAKON SERIJE,
J. GANDOLFINI, 51, UMRO JE OD SRČANOG UDARA.
„A svi koji imaju život i predali su se meni u vjeri
nikad neće umrijeti.”
Jime, ako raj postoji, što bi volio da Bog kaže
kad stigneš na nebeska vrata?
Preuzmi načas, odmah se vraćam.
- Ne, ne, ne. - To je to.
- Ne, ne, ne.
Da se nisi usudio mijenjati.
- Dobro. - Predobro je.
Zamislite mogućnosti.
Godinama nakon što je serija završila zvala me njegova agentica.
I rekla je...
Bila je nekako... Ne izravna.
Jednostavno je to rekla.
- Jeste li se iznenadili? - Nisam.
Dragi Jimmy,
tvoja me obitelj tražila da govorim na tvom ispraćaju
i počašćen sam i dirnut.
Pokušao sam napisati tradicionalni pogrebni govor,
ali ispao je kao loš televizijski program.
Zato ti pišem ovo pismo,
ali namijenjeno je publici i za nju,
pa ćemo pokušati s duhovitim početkom.
Jednog dana bili smo na setu i snimali scenu. Pisalo je:
„Tony ljutito otvori vrata i zatvori ih
i počne govoriti.”
Kamere su snimale, a ti si otvorio vrata hladnjaka
i jako ih zalupio i nastavio lupati njima
i lupati i lupati i podivljao si s tim hladnjakom.
Napokon smo morali rezati.
A ti si rekao: „Ova uloga,
stanja u koja me uvlači i sve to što moram raditi
tako je mračno.” Rekao sam ti:
„Jesam li ti rekao da uništiš hladnjak?
Piše li negdje u scenariju: ‘Tony uništava hladnjak’?
Piše: ‘Tony ljutito zatvori vrata hladnjaka.’
To piše. Ti si uništio hladnjak.”
Drugo je sjećanje na tebe koje mi pada na pamet
sa snimanja onog vrlo toplog ljeta
na sparnoj vrućini New Jerseyja.
Sjedio si u aluminijskom stolcu za plažu
s mokrom maramom na glavi.
A ja sam bio pun ljubavi.
Onda sam znao da sam na pravom mjestu.
Jer...
Rekao sam: „Opa, nisam to vidio otkad je to radio moj otac
i otkad su to radili moji talijanski stričevi
i otkad je to radio moj talijanski djed
na ovom istom vrućem suncu New Jerseyja.”
I toliko sam se ponosio našim naslijeđem.
Veoma sam se ponosio našim naslijeđem kad si to napravio.
Iako sam stariji od tebe, mislim
i uvijek sam mislio da smo braća.
Recimo nešto o trećem tipu među nama. Bili smo ja i ti i taj treći tip.
Ljudi uvijek kažu: „Tony Soprano. Zašto smo ga toliko voljeli
kad je bio takav seronja?”
Ja mislim da su vidjeli dječaka.
Voljeli su tog dječaka i osjećali njegovu ljubav i bol.
A sve si mu to ti dao.
- Snimamo opet. - Opet.
Kad ste pisali lik Tonyja,
jeste li vidjeli sebe u Tonyju?
Pri kraju jesam.
Počeo sam uviđati da smo se spojili
na neki čudan način.
Postojala su dva Davida.
Bio je tako jebeno duhovit kad je htio.
Bio je tako sjajan kad je to htio.
Ali ta osoba
znala me nagnati da se osjećam kao da sam ja
bio odgovoran za njegovo turobno stanje,
njegovu nesreću ili slično
i da moram učiniti nešto da ga usrećim,
ali to se ne bi dogodilo.
Nisam se vratio na treću sezonu.
Nisam bio sretan.
Velik je razlog toga što se meni dogodilo činjenica da je postalo toksično.
Nismo izlazili iz te sobe osim da odemo na snimanje,
a to je bila druga situacija
iscrpljujućeg užasa.
Jako puno posla. Morali smo biti ondje,
ali nismo imali ulogu koju bismo mogli...
Naposljetku, nisam bila usredotočena, a on je to znao i zato se ljutio.
I napravila sam nekoliko velikih pogrešaka.
Kad me otpustio...
bili smo u... Bilo je tako grozno.
Napravila sam sve za što me David optužio.
Prekidala sam ga u razgovoru s drugima.
To je bilo jedno. Napravila sam nekoliko velikih pogrešaka.
A to je bilo...
To je bio razdor između mene i njega,
jer smo se morali dobro ponašati.
Morali smo biti dobri. On je osoba koja drži do kodeksa.
Ima kodeks prihvatljivog ponašanja
i onoga što nije prihvatljivo.
A mislim da sam ja...
Vjerojatno sam se za njega pretvorila
u kategoriju majke
i crne rupe.
U scenarističkoj prostoriji vi ste suradnici,
ali ipak je to vaša vizija. Je li to stvaralo napetosti?
Recimo to ovako. Ja bih se katkad jako ljutio
jer nitko nije ništa smislio.
Ali otada sam shvatio:
„Možda je to zato što si sve odbijao,
pa su prestali.”
Uglavnom zbog tog tvojeg stava
tako si učinkovit vođa.
Ali svi imamo mane, pa čak i ti.
Sedam smrtnih grijeha. Tvoj je ponos.
David je vrlo beskompromisan,
ali mora biti malo okrutan i nemilosrdan
kad štiti svoju umjetnost.
To je točno u svakoj umjetnosti.
Uz dužno poštovanje,
ti nemaš jebenog pojma kako je to biti glava.
Svaka moja odluka utječe na svaki aspekt
svake jebene stvari. To je skoro previše za jednoga.
A na kraju sam sasvim sâm sa svime.
Na njemu je bio strašno velik pritisak
jer je sad...
Podigao je kvalitetu jako visoko
i svake je godine morao nadmašiti.
Morao je poboljšati seriju. Ne samo da zadovolji publiku,
nego i da serija bude bolja, zanimljivija, čudnija.
Razmislite o rizicima koje je poduzimao.
O njegovoj mašti i čuđenju.
- Što ako napravimo ovo? - Želim se vratiti kući.
- Imam uvjete o kojima nema rasprave. - Kao?
- Ne smiješ konja držati ovdje. - Zašto ne?
Šališ se? Zbog smrada i govana posvuda.
- Čistit ću za njom. - Uvijek to kažeš.
Bilo je to sve iz srca i mašte tog tipa.
I znali smo, kad bismo htjeli promijeniti i riječ dijaloga,
rekli bi: „Moramo zvati Glavnog Cilindra.”
- Tako smo ga zvali. -„Glavni Cilindar”?
Glavni Cilindar, negdje u svom tornju.
Čekali bismo vijesti. „Rekao je da može”
ili „Ne, zadržat ćemo to tako”. Jer mu je to bilo važno
i jer je projekt bio njegov.
Mi smo bili ondje da služimo njegovom projektu.
- Ljudi, gledajte ovamo! - To je naš posao.
Samo me zagrli.
DVORANA SLAVNIH NEW JERSEYJA
David je postavio najviše standarde.
To ga je izjedalo i nikad nije bio zadovoljan poslom.
Bio je jednostavno...
„Davide, samo uživaj.”
Dođi, kompa. Davide, čestitam.
Kako si? Hvala.
- Dobro si? - Jesam.
U LISTOPADU 2023. DAVID CHASE UVEDEN JE U DVORANU SLAVNIH NEW JERSEYJA
Svakih nekoliko desetljeća
pojavi se netko tko promijeni sve.
Kad si iz New Jerseyja, dobro je to
što te ne očekuju.
Beskompromisan, nepopustljiv, inovativan,
idealist, strašan romantik,
i da, ciničan, autodestruktivan kontraš.
Drugim riječima, čovjek po mojoj mjeri.
Zamijeni meso švarcvaldskom šunkom.
Jebeni snovi, Isuse Kriste.
- Želim razgovarati o snovima. - U redu je.
Snovi i filmovi tako su blizu.
Možemo u trenutku prijeći iz ove prostorije bilo kamo.
- Slobodne asocijacije. - Da.
Uhvatite ga!
Hajde, Tone. Prije ili poslije moraš se suočiti s činjenicama.
- Ne želim to slušati. - Pa, slušat ćeš.
Dugo sam sanjao da sam nekoga ubio.
A težina toga prekasno je doprla do mene.
U snu sam si govorio: „Zašto si to napravio?
Sve si odbacio. Gotov si.
Za kojeg si vraga to napravio?”
A sada, vijesti.
Želiš li ga provozati?
Snovi su u Sopranosima zabavni
jer bi taj lik trebao imati kontrolu,
- ali u snovima nikad nemamo kontrolu. - Ne, nikad.
ŠESTA SEZONA, 2. EPIZODA
U snu o Kevinu Finnertyju, što je Tony pokušavao reći?
Koji vrag?
Ovo nije moj novčanik. O, ne.
Govorio je: „Tko sam ja i kamo idem?”
I bio je prestravljen.
Najveća mana Tonyja kao mafijaša jest to što je imao savjest.
Zadivljeni smo što je s nama čovjek
čija je ekipa bila najuspješnija 12 kvartala zaredom.
Nije to velika stvar. Uvijek je netko bolji.
David je čak rekao: „Tony bi u drugom životu bio tip
koji prodaje namještaj za vrt na autocesti Garden State.”
A Kevin Finnerty bio je Tonyjeva alternativna verzija.
Došao sam vama da mi pomognete doći do Finnertyja.
Imam njegov novčanik i njegovu aktovku, ali ja nisam on.
Jednog dana svi ćemo umrijeti, a onda ćemo biti jednaki kao ono drvo.
Nema mene, nema tebe.
U dubini duše on zna što je dobro, a što loše.
Ali u krivom je poslu
ako ga takvo što zabrinjava
jer će raditi mnogo lošega.
Sanjao sam sjebane snove sinoć. Grozničave snove.
Upucao sam jednog tipa. Bio mi je prijatelj.
Zanimljivo je to što je Tony nalazio odušak u psihoterapiji.
- Bio sam pun... - Ljutnje.
Da, ljutnje. Ti sve znaš.
Nikad se nisi suočio sa svojom ljutnjom i pogledaj cijenu.
Najveća si prijetnja sam sebi.
Ali to znači biti ljudsko biće.
Ali neki su ljudi više autodestruktivni.
Popij to kao tabletu.
A kasnije u seriji uzeo je pejotl,
što je bio još jedan način da istraži širu sliku.
Shvaćam.
Shvaćam!
Na početku svake epizode svi smo sjedili oko stola
i zajedno čitali scenarij.
Ali ulazili bismo pitajući: „Jesi li dobro?
Je li ti ovo zadnja epizoda?”
Nikad nismo znali tko će ostati
sljedećih nekoliko epizoda. Bilo je urnebesno.
I rekli bismo: „Ne, dobro sam.”
Svi smo se toga bojali.
Ekipa se pitala tko će biti sljedeći.
A ako vas je David pozvao na ručak ili večeru,
najebali ste.
„Poziv” Glavnog Cilindra.
Ali znate, on je šef.
Dio sebe koji ste vidjeli u Tonyju,
je li to uloga šefa?
- Ideja da morate... - Pomislio sam na to.
- Pa ti si je ubio, jebemti! - Kad je netko morao umrijeti u seriji...
morao bih reći glumcu.
I to mi je teško padalo.
Isuse Kriste.
- Ljudi bi bili shrvani. - Moram sjesti.
- Ne mogu stajati. - Neki bi gotovo preklinjali.
Smijem li, Tony?
Jer na kocki je njihov posao.
Borili smo se za Vincenta Pastorea, Big Pussyja.
„Nemoj ga ubiti, Davide. Daj mu još jednu sezonu.”
Znate što? Ovo je serija o mafiji. Ljudi moraju otpasti.
Jebemu.
Adriana.
Pokušao sam se odmaknuti od svega toga.
Što s njom?
Federalci.
Razmišljao sam kao i on: „Moraju ići.”
Jebote Isus.
Kad smo odlučili da će Adriana početi surađivati
s FBI-em, bilo je jasno.
U nekom trenutku to neće dobro završiti za Adrianu.
Pobrinut ću se za to.
David me posjeo na snimanju i rekao: „Snimit ću to na dva načina.
Snimit ću to tako da pobjegneš,
i snimit ću to tako da te ubiju,
i nitko neće znati kako završava dok se ne emitira.
Jer imamo problema s povjerljivosti u ekipi
i nitko ne smije znati što se zapravo događa.”
Ja sam rekla: „Ali bit ću mrtva i neću više biti u seriji.”
A on je napravio grimasu.
Prihvatila sam drugi posao jer nisam znala
i jer sam se bojala, a on je bio jebeno bijesan
jer su tako svi mogli saznati.
Morala sam prihvatiti taj posao jer sam mislila da više neću raditi.
Znala sam, jer sam glumila Adrianu pet sezona
i postala poznata po tome, da će to biti moj život.
Znala sam da ću uvijek biti stereotipizirana.
Zato sam to odmah htjela iskoristiti.
PETA SEZONA, 12. EPIZODA
- Halo? - Ja sam.
Ne znam ni kako da to kažem.
Christopher je pokušao počiniti samoubojstvo.
- Bože. Je li dobro? - Dobro je.
Bio je kod Ramapa. Čini se da je uzeo neke tablete.
Policajac ga je našao u toaletu zalogajnice
i doveli su ga u bolnicu.
Nego, ja sad idem onamo
i poslat ću Sila da te pokupi. Dobro?
Isuse Kriste.
Koliko god sam bila tužna što odlazim, bila sam spremna.
Znala sam da tako treba biti.
Bilo je vrlo teško zbog likova i glumaca.
Nije to bila samo Adriana, nego i Drea de Matteo.
David nije htio vidjeti kako je ustreljuju jer ju je volio.
Zašto plačeš? Bit će dobro.
Nisam mogao gledati kako ustreljuju Adrianu.
Nisam to mogao gledati.
Zato smo prekinuli stil serije.
Vidjeli ste ubojstvo svake druge žrtve.
Razgovarali smo o tome
kako ćemo to učiniti.
Ako se to neće dogoditi pred kamerama...
DIREKTOR FOTOGRAFIJE
...onda moramo naći poetski prijelaz.
Nije divlja i ne preklinje, više je...
- Snimamo. - Shvaćaš?
Akcija!
To je nadaleko najteža scena u kojoj sam ikad glumio.
Ali ona je sjajna.
Rekla je: „Nemoj mi popuštati.
To će očito biti moja zadnja scena.
Neka bude dobra.”
Rekla sam: „Stevie, moramo jako.
Ja sam kučka, ti si mafiozo, povuci me za kosu
i idemo jebeno jako.”
Ne.
O, ne. Ne.
- Idemo. - Ne!
- Molim te! - Kamo ćeš, jebote?
- Hajde, jebena kučko. - Ne, molim te!
Ne!
Kad sam napisao tu scenu...
U scenariju stoji da kamera samo prijeđe na nebo
i spoji se s kamerom koja nalazi Tonyja i Carmelu
u drugoj sceni.
U zadnjoj sceni Tony i Carmela namjerno su u šumi.
Ona govori o kupovini tog posjeda.
- Da, divan komad zemlje. - A tek ovaj pogled?
Itekako vrijedi 600 000. Procjenitelj dolazi u utorak.
A on samo razmišlja o Adriani.
Rastužim se kad pomislim na to kako je taj lik ubijen.
A to je bio i kraj Dree de Matteo.
Više nismo imali Dreu.
- Dobro si? - Da. Ja? Apsolutno.
Kad ste počeli razmišljati o kraju serije?
Bilo je sedam sezona,
ali nazvali su ih 6A i 6B,
jer se tako HBO izvukao iz davanja povišice glumcima.
Da su to nazvali sedmom sezonom,
imali bi ugovorno pravo na povišicu.
Rez!
Dvije godine prije toga Chris Albrecht mi je rekao:
„Bolje ti je da počneš razmišljati o tome kako želiš završiti seriju.”
Dotad nisam pomislio na to. Kraj?
Kad otkažu seriju. Ne znam.
To se dogodi većini serija, zar ne?
Na kraju ih otkažu.
Ali ovo je bilo drukčije.
Režirali ste prvu epizodu,
ali druge niste jer ste pisali scenarije i producirali.
Ali onda ste režirali zadnju epizodu.
Da. S Alikom, istim direktorom fotografije.
Dotad smo obojica sazreli.
- Prošlo je deset godina. - Dugo.
Da. U vezi sa zadnjom epizodom
puno smo razgovarali o 2001.
2001: ODISEJA U SVEMIRU
O gledištu koje prekida
lik koji ulazi u gledište.
Astronaut počinje vidjeti sebe.
Nosi svemirsko odijelo i ulazi u sebe u zrcalu.
Onda se okrene i vidi sebe bez svemirskog odijela.
Na kraju jede večeru, sasvim sam i ostario.
Osvrne se i vidi sebe u krevetu
kao starca.
Ta jednostavna tehnika oduvijek me očaravala.
A u toj epizodi...
ŠESTA SEZONA, 21. EPIZODA
...Tony posvuda, koga god posjeti,
ulazi u vlastito gledište.
Navelo me na razmišljanje o vremenu...
i vjerojatno bliženju smrti.
Gospodine? Oprostite.
Ili bliženju nečemu.
U tome ima mistike.
Za zadnju scenu
dugo sam imao ideju
da se Tony vraća u Manhattan kroz tunel Lincoln
na sastanak, i da će ondje doći njegov kraj.
Nisam znao hoće li doći njegov kraj,
ali nije dobro izgledalo. Valjda se tako trebalo dogoditi.
Publika bi pomislila:
„Ovo neće dobro proći za njega.”
Ali ne bi znali.
Vozio sam se Ocean Boulevardom ovdje
i vidio tu zalogajnicu i pomislio:
„Možda kraj treba biti na mjestu gdje stalno idu jesti.”
Tišina, molim!
„KOME ĆEŠ POBJEĆI” HEART, „MAGIC MAN” (UŽIVO)
Kad sam rekao da razmišljam o „Ne gubi vjeru”,
svi su rekli: „Mora da se jebeno šališ!
Zadnja pjesma cijele proklete serije?”
Svi su se dignuli na noge.
I rekao sam: „Upravo ste me uvjerili.”
Djevojka iz maloga grada
- Hej. - Hej.
U samotnom svijetu
Ali nisam to napravio samo da kontriram.
Ušla je u ponoćni vlak za bilo gdje
Samo gradski dečko
- Što izgleda dobro večeras? - Ne znam.
Što sam više radio na tome, to sam više čuo riječi te pjesme:
„Film nikad ne prestaje, Ide dalje i dalje i dalje.”
Pomislio sam: „Ludo.”
Stranci čekaju
Uzduž bulevara
Cijela je epizoda cirkularna.
Čini se kao da se vraćamo na prvu epizodu.
Vratite se!
Roštilj eksplodira, auto eksplodira.
Ako ti se ne sviđa ta rampa, sagradit ću ti novu.
Možda je problem u drvu.
Dojmila me se cirkularnost prve i zadnje epizode.
Djeco, dođite!
Vlada atmosfera u kojoj se uzorci života
ponavljaju iznova i iznova.
Znaš, ponekad...
- Život je dobar. - Život je često dobar.
Naporno radim da dobijem svoje
Svi hoće uzbuđenje koje...
U zalogajnici puno govore:
-„Sjećate se kad je...” - Tako je, da.
Za moju obitelj.
- U prvoj sezoni Tony je rekao... - Upamtite male trenutke...
poput ovih...
koji su bili dobri.
Oraspoloži se.
- AJ mu to spomene. - Misli na dobra vremena.
Ne budi sarkastičan.
Nisi li to jednom rekao? Da upamtimo vremena koja su dobra?
- Jesam li? - Jesi.
Uzduž bulevara
Pa to je točno.
Ta se scena nadograđuje poput piramide.
Samo sve više nadograđujemo.
Gledate kako se mnogo toga događa.
Ona pokušava parkirati, ondje je mnogo ljudi,
mnogo likova, tip u jakni Members Only.
Skrivaju se negdje u noći...
Druge moguće prijetnje ulaze.
U toj sceni u zalogajnici napetost raste.
Nešto očekujemo.
Naručio sam nešto za sve.
Ne gubi vjeru
Upamti taj osjećaj
Ulična svjetla, ljudi
Ne gubi...
A onda se zacrni. Bilo je tako naglo i čudno.
Sve je iznenadilo.
Zvala sam ljude: „Hej, je li mi televizor umro?”
Bila sam s Jimom. Rekao je: „To je to?
To je to?” Nije mogao vjerovati.
- Jim nije znao? - Ne.
Je li bio ljut?
Bio je u šoku, kao svi drugi.
Bilo je jednostavno: „To je to.
To je kraj priče.”
Pomislila sam: „To je David. To je jebeni David.
Upravo je tako htio završiti seriju.
Ne želi da itko zna što se sada dogodi.”
Razmišljao sam o tome kako svemir ide dalje.
Mi možda ne, ali svemir ide dalje.
Film će ići dalje.
To je završnica nezavršenosti.
A to otvara zanimljivu poetsku poantu
otvorenog kraja.
Nebrojeni su mi ljudi rekli:
„Dobro, znam da ti znaš. Što se stvarno dogodilo?”
U Vanity Fairu izašao je članak deset godina nakon Sopranosa.
Pitali su me:
„Što je kraj? Što je pravi kraj?”
Znate...
Rekao sam: „Dobro, jednom za svagda,
na kraju se dogodilo to da je redatelj povikao ‘rez’
i glumci su otišli kući.”
Što je moglo biti? Tony je ubijen?
- Cijela je obitelj poubijana? - I onda svi poviču: „To!”
Velika završnica ništa ne znači
jer ćete 20 minuta poslije zaboraviti cijelu seriju.
Ali ako je kraj filozofski,
otvoren, kao što je naš postao,
serija će živjeti vječno. Nitko to neće dokučiti.
Kraj je što god želite da bude.
Umro je kao starac.
Netko je izašao iz toaleta i upucao ga u glavu.
KRAJ SERIJE POTAKNUO RASPRAVU
Svi su se posljednji put okupili i rekli...
FINALE SOPRANOSA... DA NE BI!
„Jebeno ne vjerujem što sam gledao...”
OSAM GODINA ČEKANJA ZA OVO?
-„Što se dogodilo?” - Što vam je ostalo?
Nešto što morate riješiti.
Kako ćete to riješiti? Tako da opet pogledate seriju.
Kad ste završili, je li bilo gotovo? Pomirili ste se s tim?
Jeste li bili tužni? Jeste li htjeli raditi nešto drugo?
Htio sam se baciti na ono što sam oduvijek htio,
a to je snimiti jebeni film.
DAVID JE 2012. NAPISAO I REŽIRAO SVOJ PRVI FILM,
NOT FADE AWAY S GANDOLFINIJEM U GLAVNOJ ULOZI.
Sasvim sam sigurno napravio dovoljno Sopranosa.
Imao sam osjećaj da je to ispravno. Bilo je gotovo.
U redu, krećemo. Svi, ovamo.
Ali s vremenom su mi počeli nedostajati ljudi.
Zaista smo bili kao obitelj.
I nedostajalo mi je rješavanje problema.
Pisanje je jedno, a drugo je: „Kakvu boju kape treba imati?
Crvenu kapu?
On ne može nositi crvenu kapu jer ona ima crvenu kapu.”
„Ne možemo snimati ondje jer se vidi znak Shella.”
Ili u montaži: „Zašto crnina?
Zašto rez na crno?”
TREĆA SEZONA, 2. EPIZODA
Ima jedna scena s Meadow i AJ-om.
„Zastajem kraj šume jedne snježne večeri.”
Bože, što mi je drago da više nisam srednjoškolka.
Pročitala si to?
Bilo je to davno. Pisao je zadaću.
Što to znači?
Moram predati lektiru do sutra.
Što to znači?
„Šuma je divna prije svitanja, ali moram održati svoja obećanja
i milje još proći prije spavanja”?
Pjesma se zove „Šuma jedne snježne večeri”.
- Roberta Frosta? - Pjesma Roberta Frosta.
- Ona kaže... - Što prekriva polje?
- Snijeg. - Jupi!
- A što snijeg simbolizira? - Božić.
Halo? Hladnoća?
Beskrajna bjelina, beskrajno ništa?
- Ne znam. - Smrt.
- Mislio sam da je crno smrt. -„Mislio sam da crno znači smrt.”
I to mi je bilo u glavi.
Ali sad će ljudi reći: „Priznao je, Tony je umro.”
Istina je...
Prijevod titlova: Dunja Medakovic